Номер провадження 2/754/2224/26
Справа №754/13573/19
РІШЕННЯ 
Іменем України

29 червня 2026 року Деснянський районний суд м.Києва в складі: 
головуючого судді Скрипки О.І.
при секретарі Моторенко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.07.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 032/29-258К, за умовами якого відповідач отримав кошти, а також було укладено іпотечний договір, за умовами якого банку в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 .
Як зазначає позивач, через систематичне невиконання боржником умов кредитного договору, банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, через накладення органом ДВС арештів на квартиру порушено права банку, як власника квартири.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та звільнити з під арешту вищевказану квартиру, а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 17.09.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
15.10.2019 року до суду надійшли відзиви відповідачів на позовну заяву, в яких вони просять закрити провадження у справі посилаючись на відсутність предмету спору.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 08.12.2020 року замінено позивача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа Банк».
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 25.05.2021 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішення суду у справі № 754/12532/19 за позовом ОСОБА_2 до АТ «Альфабанк», державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 11.02.2026 року поновлено провадження у справі.
22.04.2026 року та 29.04.2026 року до суду надійшли додаткові пояснення представника третьої особи Горбатовського І.А., в яких він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. 
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 06.05.2026 року замінено позивача АТ «Альфа Банк» на його правонаступника АТ «Сенс Банк».
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 06.05.2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу в його відсутність.
Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Враховуючи обставини справи, а також наявність відзиву на позовну заяву, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 19.07.2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого був АТ «Альфа банк», а на даний час - АТ «Сенс-Банк», було укладено договір кредиту № 032/29-258К, відповідно до якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів у сумі 130 000,00 швейцарських франків зі сплатою 9,5 % річних з кінцевим терміном повернення коштів до 19 липня 2017 року.
19.07.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , яка є майновим поручителем ОСОБА_1 за договором кредиту, укладено договір іпотеки № 02-10/2531, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником всіх зобов`язань за основним зобов`язанням належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 .
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 липня 2019 року щодо об`єкта нерухомого майна права власності вбачається, що право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровано 05.07.2019 року о 17:38:40 за АТ «Укрсоцбанк», форма власності: приватна, номер запису про право власності: 32354116. Підстава виникнення права власності: Договір іпотеки № 02-10/2531, серія та номер: 4035, виданий 19 липня 2007 року, видавник ПН КМНО Мироник О. В. Підстава внесенння запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47736395 від 11 липня 2019 року, Мосійчук О. В. , Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», м. Київ.
З даної інформації також вбачається, що на вказану квартиру Відділом ДВС Деснянського РУЮ в м.Києві накладено обтяження у вигляді арешту згідно постанов від 21.08.2010 року.
Судом також встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2024 року позов ОСОБА_2 до АТ «Сенс-Банк», державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В. в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно задоволено, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47736395 від 11.07.2019 року, прийняте державним реєстратором Мосійчук О.В., Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», м. Київ про державну реєстрацію права приватної власності Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ: 00039019) на трикімнатну квартиру, загальною площею 71,8 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Вирішуючи спір по суті, суд керується наступними нормами права.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).
Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22).
Так, позивач просить задовольнити його вимоги, вказуючи на те, що він є власником спірної квартири згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47736395 від 11.07.2019 року, прийняте державним реєстратором Мосійчук О.В., Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», м. Київ про державну реєстрацію права приватної власності Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ: 00039019) на трикімнатну квартиру, загальною площею 71,8 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ., а наявність арештів, накладених ВДВС порушує його право власності.
В той же час, постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2024 року скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47736395 від 11.07.2019 року, прийняте державним реєстратором Мосійчук О.В., Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», м. Київ про державну реєстрацію права приватної власності Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ: 00039019) на трикімнатну квартиру, загальною площею 71,8 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відтак, позивач не є власником квартири, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Доказів того, що після 04.12.2024 року за позивачем знову було зареєстровано право власності на спірну квартиру, позивачем після поновлення провадження у справі суду не надано. 
Таким чином, враховуючи підстави позову, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення позову на даний час не існує, а тому в його задоволенні належить відмовити. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про звільнення майна з-під арешту - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: