Справа № 135/757/26
Провадження № 2/135/561/26

РІШЕННЯ
іменем України

01.07.2026  м. Ладижин 
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Волошиної Т.В.,
за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижин в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позицій сторін
1.1. Позиція позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року в розмірі 38 312 грн 06 коп. 
На обґрунтування позову позивач зазначив, що 16 вересня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1448-3478 із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами цього договору відповідачці було надано кредит у сумі 7 100 грн строком на 300 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 20 % від суми кредиту. Додатковими угодами № 1 від 09.12.2024, № 2 від 31.12.2024 та № 3 від 25.02.2025 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит на загальну суму 9 300 грн, унаслідок чого загальна сума отриманого кредиту збільшилась до 16 400 грн.
Позивач посилається на те, що до укладення договору відповідачка пройшла передбачену кредитодавцем процедуру оформлення кредиту на офіційному вебсайті товариства, ознайомилася з умовами кредитування, правилами надання споживчих кредитів, паспортом споживчого кредиту та іншими супровідними документами, після чого підтвердила свою волю на укладення договору шляхом введення одноразового ідентифікатора. На переконання позивача, такий спосіб укладення договору відповідає вимогам законодавства про електронну комерцію та споживче кредитування. 
Також позивач зазначив, що свої зобов`язання за договором виконав належним чином і в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти на банківську картку, реквізити якої відповідачка вказала під час оформлення кредиту. На підтвердження цього позивач посилається на квитанцію про перерахування коштів та довідку про видачу кредиту, додані до позовної заяви. 
За твердженням позивача, після отримання кредитних коштів відповідачка частково виконувала зобов`язання за договором, здійснюючи окремі платежі в рахунок погашення заборгованості, однак у повному обсязі кредит, проценти, комісію та штрафні санкції не сплатила. У зв`язку із цим станом на 27 березня 2026 року, за розрахунком позивача, утворилася заборгованість у загальному розмірі 38 312 грн 06 коп., з яких: 10 030 грн 60 коп.— заборгованість за тілом кредиту; 25 711грн 46 коп. — заборгованість за нарахованими процентами; 2 570 грн — заборгованість за неустойкою (штрафом). 
Окремо позивач вказує, що умови договору щодо сплати штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідають вимогам спеціального законодавства у сфері споживчого кредитування, а тому сума такого платежу підлягає стягненню з відповідачки в судовому порядку. З огляду на наведене позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі, а також судовий збір у сумі 2 662 грн 40 коп., сплачений під час звернення до суду. 
1.2. Позиція відповідачки
Відповідачка ОСОБА_1 у письмовому відзиві на позовну заяву повідомила, що на даний час перебуває за кордоном, водночас нею здійснювалися спроби зв`язатися з позивачем з метою мирного врегулювання спору, зокрема через електронну пошту, однак станом на даний час конструктивного зворотного зв`язку отримано не було.  Вона не ухиляється від врегулювання питання та на даний час намагається врегулювати спір із позивачем у позасудовому порядку. Вважаю заявлений розмір заборгованості надмірним та таким, що потребує додаткової перевірки, зокрема щодо нарахованих процентів та штрафних санкцій. Просить суд врахувати зазначені обставини під час розгляду справи.
ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви учасників
19 травня 2026 року ухвалою суду позовну заяву ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
21 травня 2026 року відповідачка ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якому виклала свою позицію щодо заявлених позовних вимог.
Представник позивача Соломко А.Г. разом із позовною заявою подала клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності, повідомила про підтримання позовних вимог у повному обсязі та відсутність заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без її участі.
Суд, врахувавши подані заяви представників сторін та належну реалізацію учасниками справи своїх процесуальних прав і обов`язків, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі частини другої статті 247 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом
16 вересня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) в електронній формі через особистий кабінет позичальника, доступний на вебсайті товариства «creditkasa.com.ua» та/або відповідному мобільному додатку чи іншому засобі інформаційно-комунікаційної системи ТОВ «Укр Кредит Фінанс», укладено кредитний договір № 1448-3478 (а. с. 12 - 21). Кредитний договір підписано у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а. с. 21 зворотна сторона).
Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «На все» у редакції від 12.08.2024 (а. с. 22 – 29), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитним договором (графік платежів) (а.с. 29 зворотна сторона - 32), а також паспорт споживчого кредиту разом з додатками (а. с. 33 – 44), паперові копії яких долучені до матеріалів справи, підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. З цих документів убачається, що до складу загальних витрат за кредитом включено проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, визначено орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок і строки погашення кредиту, розмір та строки внесення платежів, а також наслідки невиконання чи неналежного виконання зобов`язань. Підписавши зазначені документи, відповідачка підтвердила ознайомлення з умовами кредитування та погодилася з ними.
Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зобов`язалося надати відповідачці кредит у розмірі 7 100 грн строком на 300 днів (з 16.09.2024 по 12.07.2025), базовий період – 14 календарних днів, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у строки та в порядку, визначених договором і графіком платежів, номер особистого електронного платіжного засобу позичальника — НОМЕР_1 (пп. 4.1, 4.4, 4.9, 5.1, 13).
Умовами кредитного договору визначено такий фінансовий механізм кредитування: стандартна процентна ставка – 1,00 % в день; знижена процентна ставка – 0,90 % в день; комісія за видачу кредиту – 20 % від суми виданого кредиту; у разі порушення зобов`язань за кредитним договором передбачена сплата неустойки (штрафу) (пп. 4.6, 8.3, 10.2). 
16 вересня 2024 року кредитні кошти в сумі 7 100 грн були перераховані відповідачці за допомогою платіжної системи «LiqPay» шляхом зарахування на банківську картку №  НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною електронною платіжною квитанцією (а.с. 45 зворотна сторона). Окрім того, позивачем надано копію довідки за підписом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс», згідно з якою кредитні кошти в сумі 7 100 грн 16 вересня 2024 року відправлені відповідачці за допомогою платіжної системи «LiqPay» шляхом зарахування на банківську картку №  НОМЕР_1  (а.с. 65).
09 грудня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та  ОСОБА_1  (позичальник) в електронній формі укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року, відповідно до умов якої: додаткові грошові кошти кредиту — 3 500 грн; дата надання додаткових грошових коштів у кредит — 09.12.2024; після укладення додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит залишок суми кредиту становить - 7 993 грн; кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення додаткової угоди – 300 днів; номер особистого електронного платіжного засобу —  НОМЕР_1  (пп. 2.1, 2.2, 3, 11). Додаткова угода підписана з боку позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 47 зворотна сторона – 49). Також позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) (а.с. 50 - 52).
09 грудня 2024 року кредитні кошти в сумі 3 500 грн були перераховані відповідачці за допомогою платіжної системи «LiqPay» шляхом зарахування на банківську картку №  НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною електронною платіжною квитанцією (а.с. 46). Окрім того, позивачем надано копію довідки за підписом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс», згідно з якою кредитні кошти в сумі 3 500 грн 09 грудня 2024 року відправлені відповідачці за допомогою платіжної системи «LiqPay» шляхом зарахування на банківську картку №  НОМЕР_1  (а.с. 65).
31 грудня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та  ОСОБА_1  (позичальник) в електронній формі укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року, відповідно до умов якої: додаткові грошові кошти кредиту — 3 000 грн; дата надання додаткових грошових коштів у кредит — 31.12.2024; після укладення додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит залишок суми кредиту становить - 10 550 грн 97 коп.; кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення додаткової угоди – 300 днів; номер особистого електронного платіжного засобу —  НОМЕР_1  (пп. 2.1, 2.2, 3, 11). Додаткова угода підписана з боку позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 53 зворотна сторона – 55). Також позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) (а.с. 56 - 58).
31 грудня 2024 року кредитні кошти в сумі 3 000 грн були перераховані відповідачці за допомогою платіжної системи «LiqPay» шляхом зарахування на банківську картку №  НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною електронною платіжною квитанцією (а.с. 46 зворотна сторона). Окрім того, позивачем надано копію довідки за підписом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс», згідно з якою кредитні кошти в сумі 3 000 грн 31 грудня 2024 року відправлені відповідачці за допомогою платіжної системи «LiqPay» шляхом зарахування на банківську картку №  НОМЕР_1  (а.с. 65).
25 лютого 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та  ОСОБА_1  (позичальник) в електронній формі укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року, відповідно до умов якої: додаткові грошові кошти кредиту — 2 800 грн; дата надання додаткових грошових коштів у кредит — 25.02.2025; після укладення додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит залишок суми кредиту становить - 11 368 грн 64 коп.; кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення додаткової угоди – 300 днів; номер особистого електронного платіжного засобу —  НОМЕР_1  (пп. 2.1, 2.2, 3, 11). Додаткова угода підписана з боку позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 59 зворотна сторона – 61). Також позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) (а.с. 62 - 64).
25 лютого 2025 року о 10:35 кошти в сумі 2 800 грн перераховано на електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 , призначення платежу: видача кредитних коштів за договором 1448-3478, що підтверджується інформацією, яка надана ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» за вих. № 236777-1563976343-01042026 від 01.04.2026 (а. с. 45). Указаний факт також підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за договором № 1448-3478, згідно якої кредитні кошти у сумі 2 800 грн були перераховані 25 лютого 2025 року на платіжну картку відповідачки за допомогою платіжної системи EasyPay (а.с. 65).
Відповідачка прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконувала в повній мірі. Це підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року (а. с. 66 – 72), згідно з яким непогашена заборгованість відповідачки перед кредитором становить 38 312 грн 06 коп., яка складається з заборгованості за: тілом кредиту – 10 030 грн 60 коп.; процентами – 25 711 грн 46 коп.; неустойкою (штрафом) - 2 570 грн. Із зазначеного розрахунку також убачається, що позичальнику було надано кредит у загальному розмірі 16 400 грн, а часткові платежі відповідачки в рахунок погашення заборгованості позивачем зараховано в зменшення тіла кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки (штрафу), а також погашення заборгованості за комісією за надання кредиту. 
Між сторонами виник спір щодо наявності та розміру заборгованості за кредитним договором. На час розгляду справи відповідачка не надала суду доказів повного погашення вказаної заборгованості чи спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем.
IV. Норми права, які застосовує суд, та мотиви їх застосування
4.1. Укладення електронного договору про споживчий кредит
Загальні вимоги до чинності правочину встановлені статтею 203 ЦК України, згідно з якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства та його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин вчиняється у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин презюмується правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. 
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції та встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 3 цього Закону електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення їхніх цивільних прав і обов`язків і оформлена в електронній формі; такий договір укладається і виконується у порядку, передбаченому, зокрема, Цивільним кодексом України. 
Частина третя статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір укладається шляхом направлення пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) іншою стороною; такий договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила оферту, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до цієї норми відповідь про акцепт, зокрема, може надаватися шляхом заповнення електронної форми з накладенням електронного підпису у порядку, визначеному статтею 12 вказаного Закону, або шляхом вчинення дій, які в інформаційній системі прямо визначені як прийняття пропозиції. 
За пунктами 12, 13 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор — це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, і яка використовується як електронний підпис одноразовим ідентифікатором — дані в електронній формі, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні. Згідно зі статтею 12 цього Закону електронний правочин вважається підписаним, зокрема, у разі використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Суд установив, що 16 вересня 2024 року відповідачка в особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подала електронну заявку на отримання кредиту, після чого на вказаний нею номер мобільного телефону кредитодавець надіслав одноразовий ідентифікатор (цифровий код). Введення відповідачкою цього одноразового коду в інформаційній системі позивача слугувало підтвердженням її акцепту пропозиції укласти кредитний договір № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року в електронній формі. Зміст укладеного договору (текст кредитного договору, Правила надання споживчих кредитів продукту «На все», таблиця обчислення загальної вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту) відображені у файлах особистого кабінету та роздруковані в матеріалах справи. Аналогічним чином відповідачкою укладено додаткові угоди до вказаного кредитного договору.
Із зазначених документів убачається, що до моменту укладення кредитного договору та додаткових угод до нього відповідачці було надано інформацію, передбачену статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», зокрема паспорт споживчого кредиту у встановленій законом формі, дані про реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, графік платежів, розмір і строки внесення обов`язкових платежів, а також наслідки невиконання зобов`язань. Підписавши зазначені документи електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідачка підтвердила, що була обізнана з основними умовами кредитування та погодилася з ними.
Правові висновки щодо допустимості укладення цивільно-правових договорів у сфері споживчого кредитування в електронній формі з використанням одноразових ідентифікаторів неодноразово висловлювалися у практиці Верховного Суду. Так, у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказано, що підписання договору одноразовим паролем-ідентифікатором є належним способом волевиявлення сторони, а договір, укладений за правилами Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічні підходи викладено у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. 
З урахуванням наведеного, а також того, що будь-яких позовних вимог про визнання кредитного договору недійсним чи нікчемним у цій справі не заявлено, підстав вважати, що презумпція правомірності правочину, встановлена статтею 204 ЦК України, спростована, суд не вбачає. Отже, кредитний договір № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року та додаткові угоди до нього є належним чином укладеними в електронній формі, відповідають вимогам закону щодо форми правочину і є обов`язковими для виконання сторонами. На підтвердження факту надання кредиту матеріали справи містять документи, за якими відповідачці були перераховані кредитні кошти (загальна сума 16?400 грн) на вказаний нею банківський рахунок. Переказ коштів здійснювався через сертифіковані платіжні системи з дотриманням вимог безпеки (стандарт PCI DSS), що гарантує належне зарахування суми на рахунок позичальника. Відповідачка отримала за цим договором грошові кошти в обумовленому розмірі, у зв`язку з чим зобов`язана повернути їх та сплатити передбачені договором платежі у встановлені строки.
4.2. Розрахунок заборгованості та доказування її розміру
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти. За пунктами 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи, і докази на їх підтвердження.
Звертаючись до суду, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року в розмірі 38 312 грн 06 коп., яка, за поданим розрахунком, складається із заборгованості за: тілом кредиту — 10 030 грн 60 коп., процентами — 25 711 грн 46 коп., неустойкою (штрафом) — 2 570 грн. Подані позивачем договір та розрахунок заборгованості свідчать, що відповідачці надано кредит в сумі 16 400 грн строком на 300 днів. Матеріали справи підтверджують, що відповідачка фактично отримала та використала кредитні кошти у сумі 16 400 грн, а в подальшому здійснила часткове погашення заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та неустойкою (штрафом), а також повне погашення заборгованості за комісією за надання кредиту.
Оцінивши поданий розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що він є зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору та відображає структуру заборгованості. Щоденні нарахування процентів за договором здійснювалися виключно в межах строку його дії та за процентною ставкою, погодженою сторонами. Відповідачка не надала суду власного розрахунку заборгованості або інших належних і допустимих доказів, які б спростовували наведені позивачем дані чи свідчили про повне або часткове погашення спірної суми понад зазначене в розрахунку. 
За цих обставин суд вважає доведеними обсяг заборгованості за основним боргом та процентами за кредитним договором; питання правомірності стягнення неустойки (штрафу) оцінюється окремо з огляду на припис пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. 
4.3. Щодо вимоги про стягнення неустойки (штрафу)
Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за штрафом у розмірі 2 570 грн.
За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею — неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір визначається договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України). 
Пунктом 8.3 кредитного договору № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року сторони погодили, що у разі порушення зобов`язань за кредитним договором передбачена сплата неустойки (штрафу). Таким чином, на рівні договору передбачено застосування штрафу як заходу відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Водночас пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України встановлює, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплачувати на користь кредитодавця неустойку (штраф, пеню) за таке прострочення; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем. 
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 зроблено висновок, що дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України поширюється на зобов`язання, які виникають, зокрема, з договорів позики та кредитних договорів, у тому числі договорів про споживчий кредит. Верховний Суд зазначив, що законодавець запровадив спеціальні наслідки прострочення виконання грошових зобов`язань у період дії воєнного стану, які полягають у звільненні позичальника від відповідальності за частиною другою статті 625 ЦК України та від обов`язку сплачувати неустойку, а також у списанні нарахованих з 24 лютого 2022 року сум неустойки та інших аналогічних платежів. Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на території України з 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан, строк дії якого надалі неодноразово продовжувався і який діє на момент розгляду справи. Кредитні правовідносини між сторонами у справі виникли вже в умовах дії воєнного стану, а неустойка (штраф) у розмірі 2 570 грн, заявлена до стягнення, нарахована за прострочення виконання грошового зобов`язання в цей період.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який виключає можливість стягнення з позичальника неустойки (штрафу, пені), нарахованої за прострочення виконання грошового зобов`язання, починаючи з 24 лютого 2022 року, а нараховані суми неустойки підлягають списанню кредитодавцем. За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за неустойкою (штрафом) у розмірі 2 570 грн не підлягає задоволенню. 
Окрім того, з наданого позивачем розрахунку видно, що часткові платежі відповідачки в сумі 980 грн (загальна сума нарахованої неустойки (штрафу) 3 550 грн – сума заборгованості за неустойкою (штрафом) пред`явлена до стягнення 2 570 грн) позивачем зараховано в рахунок погашення заборгованості за неустойкою (штрафом). Водночас, вказані часткові платежі відповідачки в сумі 980 грн не підлягали зарахуванню в зменшення неустойки (штрафу), оскільки за приписами пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України підлягали списанню кредитодавцем. За таких обставин загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором, яка присуджена до стягнення, підлягає зменшенню на вказану суму в 980 грн. 
Висновки
З урахуванням наведеного та встановленого судом невиконання відповідачкою ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту — 10 030 грн 60 коп. та процентами — 25 711 грн 46 коп., загальна сума якої, з вирахуванням 980 грн (часткових платежів відповідачки, які були незаконно зараховані позивачем в рахунок зменшення заборгованості за неустойкою (штрафом)), становить 34 762 грн 06 коп. У решті позовних вимог, а саме в частині стягнення заборгованості за неустойкою (штрафом) у розмірі 2 570 грн, з підстав, викладених у мотивувальній частині рішення, слід відмовити.
V. Розподіл судових витрат між сторонами
Судом установлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 2 662 грн 40 коп., що підтверджується платіжним документом від 05.05.2026 (а.с. 90).
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено частково — у розмірі 34 762 грн 06 коп. із заявлених 38 312 грн 06, що становить 90,73% від суми позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 415 грн 59 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Решту судового збору в сумі 246 грн 81 коп. слід залишити за позивачем.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2–5, 7, 8, 10–13, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263–265, 268, 273, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1448-3478 від 16 вересня 2024 року у розмірі 34 762 (тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят дві) грн 06 коп. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 2 415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять) грн 59 коп. судового збору.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).
Ім`я (найменування) сторін:
- позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», місце знаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 407, м. Київ, 01133, ЄДРПОУ 38548598;
- відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення складено та підписано суддею 01.07.2026. 
Суддя