Справа № 487/1524/26 
Провадження № 2/487/1756/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючої судді Скоринчук К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», через свого представника адвоката Усенка М.І. звернувся у Заводський районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 94327188000 від 07.02.2018 у загальному розмірі 25101,25 грн та судових витрат.
В обґрунтування позову представник зазначив, що 07.02.2018 між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (далі – Банк) та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94327188000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 17176,18 грн на придбання товару та відкрито кредитну картку.
Відповідач у свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. 
Позивач вказав, що Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору. 
Всупереч умов кредитного договору відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав, у зв`язку з чим станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 25 101,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15740,45 грн; заборгованість за відсотками – 412,6грн; заборгованість за комісією – 8948,20 грн.
У позові представник позивача також зазначив, що 25.06.2019 АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення права вимоги № 142, за яким ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «УКРСИББАНК», у тому числі і ОСОБА_1 за кредитним договором № 94327188000 від 07.02.2018. 
Посилаючись на викладене, а також те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Ухвалою суду від 04.03.2026 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводськогорайонного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.
Копію ухвали надіслано сторонам.
За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Крім того, 16.03.2026 через канцелярію суду від матері відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про доручення до матеріалів справи копії рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.03.2025 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_1 . У заяві повідомила, що на сьогодні відомості про місцезнаходження ОСОБА_1 невідомі.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 07.02.2018 Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 підписали Договір № 94327188000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку та Анкети-Заявки на надання споживчого кредиту (а.с. 8, 10-12).
Відповідно до умов вказаного договору Банк взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 17 176,18 гривень для особистих потреб відповідача на придбання товару, зазначеного у пункті 3.14 цього Договору, а відповідач взяв на себе зобов`язання повернути Банку кредит та сплатити проценти за його користування. 
Згідно з п. 3.6 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів відповідно до Графіку платежів (додаток 1 до договору), але у будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 07.02.2020. 
Узгодили, що розмір ануїтетного платежу становить 1 114,00 грн. Ануїтетній платіж повинен сплачуватись щомісячно до 7 числа (включно) згідно графіку платежів (п. 3.7.-.3.8. Договору).
Домовилися, що процентна ставка за кредитом – 0,00001% річних.
У пункті 3.10 Договору визначили, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється у розмірі 7,00% річних що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. 
У договорі узгодили, що відповідач сплачує Банку комісії відповідно до умов Договору та додатків до нього (п. 3.12. Договору).
Крім того, у розділі 4 Договору сторони домовилися, що Банк відкриває відповідачу та обслуговує на умовах Тарифного плану Револьверна кредитна картка «Шопінг картка» окремий картковий рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України. 
Підписанням цього договору відповідач засвідчив своє клопотання щодо надання йому додаткового кредиту (кредитної картки) шляхом встановлення ліміту овердрафту (ліміт кредитування) на картковому рахунку на визначених сторонами у пункті 4.2. умовах. 
Договір був підписаний представником банку та відповідачем власноручним підписом.
Одночасно відповідачем був підписаний Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, який є Додатком № 1 до договору № 94327188000 від 07.02.2018 (а.с. 12). 

З виписки за кредитним договором з 07.02.2018 до 25.06.2019 по рахунку на ім`я ОСОБА_1 слідує, що Банком обов`язок по видачі кредитних коштів відповідачу був виконаний повністю (а.с. 15-20). 
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором утворилася заборгованість у загальному розмірі 25 101,25 грн, з яких: 15 740,45 грн – заборгованість за тілом кредиту; 412,60 грн – заборгованість за відсотками; 8 948,20 грн – борг за комісією (а.с. 20).
Судом також встановлено, що 25.06.2019 АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 142, відповідно до умов якого АТ «УКРСИББАНК» передав (відступив) ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за плату належне йому право грошової вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняв належне АТ «УКРСИББАНК» право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
З наданого суду Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 142 від 25.06.2019 слідує, що відповідач  ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором 94327188000, загальний розмір боргу становить 25 101,25 грн (а.с. 27).
Договором факторингу визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За такого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача  ОСОБА_1 за Кредитним договором № 94327188000 від 07.02.2018.
Ухвалюючи рішення у даній справі, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). 
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги, що факт укладання Договору № 94327188000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, ОСОБА_1 не оспорено. Протягом 14 календарних днів з дня укладання договору відповідач, як позичальник, не відмовився від кредитного договору, що у свою чергу спростовує факт неотримання відповідачем кредитних коштів.
При ухваленні рішення суд також бере до уваги, що кредитний договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 07 лютого 2018 року, тоді як рішення про визнання його безвісно відсутнім ухвалено Заводським районним судом м. Миколаєва у цивільній справі № 487/520/25 26 березня 2025 року та набрало законної сили 28 квітня 2025 року.
Згідно з названим рішенням суду, ОСОБА_1 вважається безвісно відсутнім з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 28.04.2025.
Аналізуючи наявні матеріали справи та надаючи оцінку встановленим обставинам, суд доходить переконання, що відсутність відомостей про місце перебування відповідача ОСОБА_1 не припиняє його майнових зобов`язань, а тому, ураховуючи, що кредитні кошти відповідачем не повернуті, що у свою чергу має наслідком порушення прав позивача, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 25 101,25 грн є такими, що підлягають задоволенню.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн, а тому він підлягає до стягнення з відповідача.
Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду: договір про надання правової (правничої ) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ "ФК «Кредит-Капітал" та адвокатським об`єднанням «Апологет»; Акт № 948 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 13.02.2026, згідно з яким сума наданих позивачу послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги склала 8 000,00 грн; детальний опис наданих послуг до Акту № 948 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, складений 13.02.2026; Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Адвокатського об`єднання «Апологет»; ордер серії ВС № 1381377 від 02.07.2025. 
Квитанцію на підтвердження оплати послуг адвоката суду не надано проте, з цього приводу суд вважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вирішуючи питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що публічний інтерес до справи відсутній, справа належить до категорії незначної складності, має невелику ціну позову, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження та правові позиції у цій категорії справ є усталеними, та приходить до висновку, що заявлена ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн є завищеною, непропорційною та неспівмірною з ціною позову. 
З врахуванням вищевикладеного, оцінивши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатським об`єднанням на надання правової допомоги, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на професійну правничу допомогу, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, з 8000,00 грн до 4 000,00 грн.
Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 94327188000 від 07.02.2018 у загальному розмірі 25 101,25 грн, з яких: 15 740,45 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 412,60 грн – сума заборгованості за відсотками; 8 948,20 грн – борг за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00  грн. 
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін по справі:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія " Кредит-Капітал ", код ЄДРПОУ: 35234236, рахунок № НОМЕР_2 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус;

Відповідач -  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: К.М. Скоринчук