Справа № 446/117/26 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2024 за №62024140120001111 за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поториця Шептицького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, солдата резерву 44 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :
20.01.2026 прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону передано до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2024 за №62024140120001111 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Ухвалою суду від 20.01.2026 призначено підготовче судове засідання з розгляду цього кримінального провадження.
Ухвалою суду від 10.03.2026 призначено матеріли даного кримінального провадження до судового розгляду.
У судовому засіданні 30.04.2026 прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів без визначення застави.
В обґрунтування клопотання прокурор посилалась на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і відносно нього вже було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вказує, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені у ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від прокуратури та суду, оскільки покарання, яке загрожує обвинуваченому полягає у позбавленні волі від 5 до 10 років; ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, та ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується. З метою безперешкодного судового розгляду у кримінальному провадженні у найкоротший строк, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до прокурора і суду, а також запобігання вказаним ризикам просить продовжити обвинуваченому строк застосування запобіжного заходу на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів викладених в ньому, а тому вважала за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Причому прокурор зазначила, що за приписами чинної редакції статті 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються за ст. 402, 407 КК України застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засідання щодо клопотання про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не висловився.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання про продовження підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечила.
Заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши питання доцільності продовження строку тримання під вартою, суд встановив наступні обставини справи та виходить з наступних мотивів.
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2024 за №62024140120001111 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.10.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, тобто до 26.12.2025 включно.
Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.12.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 30 днів, тобто до 25.01.2026 включно.
Також, ухвалою суду від 22.01.2026 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 22 березня 2026 року включно.
Ухвалою суду від 10.03.2026 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 08 травня 2026 року включно.
На даний час, на стадії судового засідання, прокурор клопоче перед судом про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з мотивів наведених вище.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 розділу ІІ КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 199 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Розглянувши питання доцільності строку тримання під вартою обвинуваченого, оцінивши доводи всіх учасників процесу, суд дійшов висновку про збереження на даний час тих ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу і які передбачені у ст. 177 КПК України.
Зокрема, існує ризик і він не зменшився, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на такий строк може бути розцінена обвинуваченим більш небезпечним ніж переховування та втеча.
Також, суд вважає доведеним ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачений розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового розгляду.
Обґрунтованим суд визнає ризик вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, оскільки обвинувачений двічі самовільно залишив військову частину з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, відтак у випадку не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній продовжить свою протиправну поведінку та може повторно не з`явитися вчасно на службу, вчинити самовільне залишення військової частини або дезертирство. Крім цього, враховуючи протиправну поведінку ОСОБА_4 та його нехтування вимогами Законів України та Статуту Збройних Сил України, останній може схилятись до аналогічної протиправної поведінки.
Водночас, застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам і не забезпечить визначеної ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу, а саме є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
За таких обставин, суд дійшов переконання, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, так як за наявності вищенаведених ризиків та особи обвинуваченого, а також з урахуванням стадії кримінального провадження, таке продовження є виправданим та доцільним і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів.
При цьому згідно з абзацом восьмим частини четвертої статті 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Відтак з врахуванням наведених положень та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд приймає рішення не визначати обвинуваченому розмір застави.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 315 КПК України,

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.
Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 28 червня 2026 року включно.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, а також направити начальнику Львівського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України у Львівській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 30.04.2026.

Суддя ОСОБА_1