ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого – судді Русєвої А.С.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Тищука В.В.,
представника потерпілої – адвоката Лушина О.Є.,
потерпілої ОСОБА_1 ,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
встановив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 
06.04.2026р. о 19:42 год. у м.Одеса вул.Євреська, 33, керуючи автомобілем «Toyota Corolla» державний номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч на вул.Європейську, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з мотоциклом «Suzuki GSR600» н/з НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху України.
В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та пояснив що він, керуючи автомобілем «Toyota Corolla», їхав в крайньому лівому ряду та хотів зробити розворот, попередньо увімкнувши покажчик повороту. Перехрестя було пусте. Однак раптово з`явилася дівчина на мотоциклі, вона його обганяла майже по зустрічній смузі в попутному напрямку. Відбулося зіткнення, удар прийшовся у двері. Ніяких маневрів вправо він не здійснював.
Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні, будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за надання суду неправдивих свідчень, пояснила, що 06.04.2026р. керувала мотоциклом «Suzuki GSR600» по вул. Єврейській, рухаючись зі швидкістю 40 км/год. Попереду рухався автомобіль «Toyota Corolla», який в середині кварталу почав зміщатися до правої розділової лінії, тим самим звільнивши їй місце до проїзду, при цьому водій завчасно не подав покажчик повороту і скоїв різкий маневр. Вона застосувала гальмування, але уникнути зіткнення не змогла через зустрічний рух. Водій автомобіля «Toyota Corolla» повідомив їй, що винен, не помітив її, та викликав поліцію. Судово-медичну експертизу вона не проходила, оскільки серйозних ушкоджень в неї не було.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншого учасника ДТП, дослідив матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що ОСОБА_2 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 та 280 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, які має знати кожний водій, що керує транспортним засобом.
Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Вина ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №633858 від 06.04.2026 року, підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.04.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.04.2026р., а також заслуханими поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні, які повністю спростовують позицію ОСОБА_2 щодо невизнання ним вини.
Пояснення учасників співпадають із даними, відображеними в схемі ДТП, на якій зафіксовані всі необхідні елементи і механічні пошкодження автомобілів. Також суд відзначає, що схема ДТП підписана обома учасниками, а також особою яка її склала і не містить будь-яких заперечень або зауважень щодо відомостей зазначених у ній.
Зіставлення фактичних обставин, відображених у протоколі відносно ОСОБА_2 , а також зібраних у справі доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення, свідчать про те, що ДТП сталося за участю двох водіїв транспортних засобів. За переконанням суду для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у такому випадку особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв.
На таку особливість у правозастосуванні вказує Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14. У п.7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими доказами. 
Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, пояснень учасників цієї дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
При цьому, суд зазначає, що небезпека для руху може бути створена як правомірними, так і неправомірними діями інших водіїв, але за переконанням суду в розумінні ПДР, якщо один учасник дорожнього руху порушує правила, інший учасник зобов`язаний виконати вимоги ПДР України, зокрема, в даному конкретному випадку п. 10.4 ПДР.
Відповідно по п.10.4 ПДР, порушення якого ставиться у вину притягуваному, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.
Поясненнями учасників ДТП, а також матеріалами справи підтверджено, що на ділянці дороги, на якій сталась ДТП організовано двосторонній рух, з нанесенням дорожньої розмітки, яка визначає смуги для руху автомобілів у зустрічних напрямках, отже в даній ситуації водії мають керуватись положеннями п.10.1 ПДР, зокрема перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
З урахуванням викладеного, та встановлених у даній справі обставин, суд констатує, що якщо ОСОБА_1 і рухалася з порушенням ПДР, здійснюючи обгін транспортного засобу ОСОБА_2 майже по зустрічній смузі, як стверджує останній, інший учасник – ОСОБА_2 , який в той момент маючи намір здійснити розворот на перехресті, змінивши при цьому напрямок руху автомобіля під його керуванням, дотримуючись п.10.1 ПДР мав переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (в даному випадку ОСОБА_1 ).
З огляду на сукупність досліджених у справі доказів, суд вважає, що позиція ОСОБА_2 є його способом захисту, обумовленим прагненням уникнути відповідальності, а його доводи не спростовують його винуватість у вчиненому правопорушенні.
З викладеного слідує, що ОСОБА_3 порушуючи вимоги п. 10.4 ПДР України, який передбачає, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою, керуючи, керуючи автомобілем «Toyota Corolla» державний номерний знак НОМЕР_1 , у м.Одеса вул.Євреська, 33, перед поворотом ліворуч на вул.Європейську, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення, на проїзній частині та скоїв зіткнення з мотоциклом «Suzuki GSR600» н/з НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Крім того, суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. 
Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що рухаючись на транспортному засобі ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР України мала право розраховувати на те, що інші учасники, виконують ці Правила, у тому числі й другий учасник ДТП  ОСОБА_2 , який в свою чергу, як було встановлено судом, здійснюючи зміну напрямку руху, не переконався в безпечності свого маневру, щоб не створювати небезпеки для інших учасників дорожнього руху, яким став транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .
Таким чином встановлені судом обставини та досліджені докази, їх належна оцінка в сукупності, дають можливість прийти однозначного висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
З огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає необґрунтованою позицію притягуваного про його невинуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та вину у ДТП ОСОБА_1 , оскільки така позиція була спростована дослідженими судом доказами. Таку позицію сторони захисту суд розцінює як намір уникнути відповідальності за вчинене.
При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність  ОСОБА_3  за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення  ОСОБА_3 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з  ОСОБА_3 підлягає стягненню сума судового збору.
Керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283 – 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд –
постановив:

ОСОБА_2  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_2  в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва 
Єдиний унікальний номер справи: №522/6241/26
Номер провадження №3/522/2732/26
Головуючий суддя – Русєва А.С.