Справа № 639/1831/26
Провадження № 2/639/1304/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року 
Новобаварський районний суд міста Харкова в складі: 
головуючого судді - Рубіжного С.О., 
за участю секретаря судового засідання - Чубенко О.С.,
представника відповідача – Проценка М.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» про встановлення факту трудових відносин, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, 

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 , до відповідача Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» в якій позивач просить суд з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:
- встановити факт трудових відносин між ОСОБА_1 та Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» у період з травня 2024 року по грудень 2025 року;
- стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати у сумі 160 000 грн. 3. Стягнути компенсацію за невикористану відпустку у сумі 9 612 грн..
- стягнути середній заробіток за затримку розрахунку у сумі 24 000 грн з подальшим нарахуванням до дня фактичної виплати,
- стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з травня 2024 року по грудень 2025 року він фактично працював у Благодійній організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» на посаді фахівця з організації групової роботи (фасилітатор), що за своїм змістом відповідає професії “Фахівець із соціальної роботи”, код 2446.2 згідно з Класифікатором професій ДК 003:2010. 
Робота позивача полягала у: фосилізації групових зустрічей; проведенні тренінгів; організації стратегічних сесій; координації взаємодії між працівниками фонду, волонтерами та бенефіціарами; реалізації гуманітарних програм World Food Programme (WFP) та ADRA Ukraine; та інше. 
Факт виконання трудових функцій підтверджується ідентифікаційною карткою співробітника № НОМЕР_1 та фактичним виконанням обов`язків у рамках проекту. 
Робота виконувалась систематично, під керівництвом координатора проєкту ОСОБА_2 , що свідчить про наявність саме трудових відносин між позивачем та відповідачем. 
У грудні 2025 року координатор проекту усно повідомив його про припинення роботи у зв`язку із завершенням реалізації гуманітарної програми, а фактично за його звернення про розкрадання координатором проекту ОСОБА_3 гуманітарної допомоги (кримінальне провадження № 12026000000000276 Головне Слідче Управління НП України). 
При цьому: наказ про звільнення позивача не надавався; письмового повідомлення про звільнення позивач не отримував; повний розрахунок у день звільнення з ОСОБА_1 проведений не був. Відповідач не виплатив: заробітну плату; компенсацію за невикористану відпустку; інші належні виплати. 
Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли працівника фактично допущено до роботи. 
Таким чином відповідач грубо порушив трудові права позивача. 
Також ОСОБА_1 як (ФО-П) додатково надавав інформаційно-консультаційні послуги згідно договору про надання послуг № WFP 01-04/2025/46 від «01» квітня 2025 року за проектом World Food Programme (WFP) та Adventist Development and Relief Agency (ADRA) Ukraine - FLA Number WFP/UKR/2025/AUCO/KOIK/001. 
Виконання функцій фахівця з організації групової роботи (фасилітатор) не є тотожнім наданням інформаційно-консультаційні послуг (ФО-П).
Оскільки відповідач не надав документів щодо нарахування заробітної плати, розрахунок здійснено виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством України. 
Заборгованість із заробітної плати Мінімальна заробітна плата: 2024–2025 роки — 8 000 грн Період роботи: травень 2024 — грудень 2025 р. 2024 рік травень – грудень (8 місяців) 8 х 8 000 грн = 64 000 грн. 2025 рік 12 х 8 000 грн = 96 000 грн. Загальна сума заборгованості: 160 000 грн. 
Компенсація за невикористану відпустку Відповідно до ст. 83 КЗпП України працівнику виплачується компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки. Щорічна відпустка становить 24 календарні дні. За період роботи (1,5 року): 24 х 1,5 = 36 днів Середньоденна зарплата: 8 000 / 30 = 267 грн. Компенсація: 36 х 267 = 9 612 грн. 
Середній заробіток за затримку розрахунку Відповідно до ст. 117 КЗпП України роботодавець повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки. Станом на момент подання позову затримка становить приблизно 3 місяці. 8 000 х 3 = 24 000 грн. Ця сума підлягає подальшому нарахуванню до дня фактичного розрахунку
Невиплата заробітної плати спричинила позивачу значні моральні страждання та погіршення матеріального становища. 
Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було завдано моральної шкоди. Після фактичного звільнення у грудні 2025 року відповідач не здійснив з ОСОБА_1 повного розрахунку та не виплатив належну заробітну плату і компенсаційні виплати. У результаті цього позивач був позбавлений основного джерела існування. Невиплата заробітної плати протягом тривалого часу призвела до значного погіршення матеріального становища, створила постійний психологічний тиск та відчуття невизначеності щодо можливості забезпечення базових життєвих потреб. Через дії відповідача позивач був змушений: витрачати значний час та зусилля для захисту своїх прав; звертатися до державних органів із заявами та скаргами; готувати документи та нести додаткові витрати для звернення до суду. Крім того, тривала невиплата заробітної плати спричинила: нервове напруження; переживання за власне матеріальне забезпечення; погіршення психологічного стану.
З урахуванням характеру порушення трудових прав, тривалості невиплати заробітної плати та моральних страждань, які зазнав позивач, розмір моральної шкоди оцінює у 20 000 (двадцять тисяч) гривень, що є справедливим та співмірним порушеним правам.
Позивач фактично виконував трудові функції, працював у складі команди відповідача, виконував доручення координатора проекту та був залучений до реалізації програм відповідача, що підтверджує наявність трудових відносин.
Таким чином, відповідно до норм трудового законодавства та правових позицій Верховного Суду, між сторонами фактично існували трудові відносини. Більш того у справі № 761/23552/20 (2023 р.), де Верховний Суд прямо зазначив, що участь у проектах NGO та фондів створює трудові відносини.
Крім того позивач просив витребувати у відповідача документи щодо працевлаштування позивача, нарахування та виплати заробітної плати, грантового бюджету WFP / ADRA.
Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 10.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання на 06.04.2026 року о 10:30 год.. 
31 березня 2026 року зареєстровано відзив на позовну заяву сформований представником відповідача в системі «Електронний суд» 30.03.2026, відповідно до якого просив прийняти даний відзив на позовну заяву та долучити до матеріалів справи. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» судові витрати по справі, в тому числі витрати на правову (правничу) допомогу.
Представник зазначає, що ухвала про відкриття провадження від 10 березня 2026 року отримана Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» до її Електронного кабінету 16.03.2026 року, коли він і був створений, а також поштою 25.03.2026 року, а відтак строк на подання відзиву на позовну заяву не пропущено.
Вважають позов ОСОБА_1 безпідставним і необгрунтованим, в задоволенні якого має бути відмовлено повністю, з огляду на наступне. 
ОСОБА_1 , ніколи не був працевлаштований в Благодійній організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та між ними ніколи не існувало трудових відносин, а відповідно нарахування та виплата заробітної плати не здійснювалася. 
Між Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та ОСОБА_1 , як фізичною особою та як фізичною особою-підприємцем, були укладені ряд договорів про надання послуг, яку були угодами цивільного-правового характеру і регулювалися положеннями Цивільного кодексу України, а саме: 
1. Договір про надання послуг №WFP від 157/01-24 від 01.04.2024 року, укладений між Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та ОСОБА_1 , як фізичною особою (копія договору, всіх додаткових угод, додатків, рахунків, актів приймання передачі і платіжних інструкцій до нього додаються) - даний договір діяв до 06.05.2024 року. 
2. Договір про надання послуг №WFP від 07-05/2024/58 від 07.05.2024 року, укладений між Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та ОСОБА_1 , як фізичною фізичною особою-підприємцем (копія договору, всіх додаткових угод, додатків, рахунків, актів приймання передачі і платіжних інструкцій до нього додаються) - даний договір діяв до 31.03.2025 року. 
3. Договір про надання послуг №WFP від 01-04/2025/46 від 01.04.2025 року, укладений між Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та ОСОБА_1 , як фізичною фізичною особою-підприємцем (копія договору, всіх додаткових угод, додатків, рахунків, актів приймання передачі і платіжних інструкцій до нього додаються) - даний договір діяв до 31.12.2025 року. 
Так, згідно п. 2.1 Договору про надання послуг №WFP від 157/01-24 від 01.04.2024 року виконавець (Макаренко Олександр Вікторович) є незалежним підрядником, а не співробітником Організації. Ніщо в цьому договорі не може встановлювати зв`язок роботодавця і працівника між Організацією та Виконавцем. Виконавець не має права отримувати буль-які пільги, передбачені для співробітників, що надаються Організацією, у тому числі, але не обмежуючись, премії, або ж подібні переваги, шо Організація надає для своїх співробітників.
Згідно п. 5.1 Договору про надання послуг №WFP від 157/01-24 від 01.04.2024 року за послуги, вказані в даному Договорі, Організація сплачує Виконавцю винагороду в розмірі 93, 98 грн., без ПДВ, за одну годину роботи. Усі податки та збори, за законодавством України, будуть утримані Організацією із суми винагороди до здійснення виплати Виконавцю. 
Оплата послуг (сплата Винагороди) Виконавцю та утримання Організацією із суми винагороди усіх податків і зборів здійснювалася належним чином та в належні строки. 
Згідно п. 1.4 Договору про надання послуг №WFP від 07-05/2024/58 від 07.05.2024 року виконавець (Макаренко Олександр Вікторович) є незалежним підрядником, а не співробітником Організації. Ніщо в цьому договорі не може встановлювати зв`язок роботодавця і працівника між Організацією та Виконавцем. Виконавець не має права отримувати буль-які пільги, передбачені для співробітників, що надаються Організацією, у тому числі, але не обмежуючись, премії, або ж подібні переваги, шо Організація надає для своїх співробітників. 
Згідно п. 4.1 Договору про надання послуг №WFP від 07-05/2024/58 від 07.05.2024 року за послуги, вказані в даному Договорі, Замовник сплачує Виконавцю винагороду в розмірі 19 950 грн. за місяць, без ПДВ. 
Оплата послуг (сплата Винагороди) Виконавцю Замовником здійснювалася належним чином та в належні строки. 
Крім того, згідно 1.4 Договору про надання послуг №WFP від 01-04/2025/46 від 01.04.2025 року виконавець (Макаренко Олександр Вікторович) є незалежним підрядником, а не співробітником Організації. Ніщо в цьому договорі не може встановлювати зв`язок роботодавця і працівника між Організацією та Виконавцем. Виконавець не має права отримувати буль-які пільги, передбачені для співробітників, що надаються Організацією, у тому числі, але не обмежуючись, премії, або ж подібні переваги, шо Організація надає для своїх співробітників. 
Згідно п. 4.1 Договору про надання послуг №WFP від 01-04/2025/46 від 01.04.2025 року за послуги, вказані в даному Договорі, Замовник сплачує Виконавцю винагороду в розмірі 22 000 грн. за місяць, без ПДВ. 
Оплата послуг (сплата Винагороди) Виконавцю Замовником здійснювалася належним чином та в належні строки. 
Жодних претензій до оплати Винагороди та будь-яких виплат за цими договорами Позивач до Відповідача не мав і не має.
Також зазначає, що згідно Акту № Ц/КВ/2195/358 від 13.02.2026 року (копія додається), складеного Головним державним інспектором Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Іщенко Є.С. за результатами проведення позапланового заходу державного контролю у сфері праці Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» за зверненням ОСОБА_1 щодо невиплати розрахункових коштів при звільненні зазначено: 
“У ході проведеного заходу не встановлено наявність трудових відносин між БО “БФ “АДРА Україна” і ОСОБА_1 , так-як відносини між Організацією і зазначеними особами урегульовані договорами цивільноправового характеру та регулюються Цивільним кодексом. 
Норми законодавства про працю, зокрема Кодекс законів про працю, не поширюються на відносини за цивільно-правовими договорами”. 
Відтак, між Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та ОСОБА_1 , як фізичною особою та як фізичною особою-підприємцем, були укладені ряд договорів про надання послуг, яку були угодами цивільного-правового характеру і регулювалися положеннями Цивільного кодексу України, жодних трудових відносин між вказаними особами не виникало, ОСОБА_1 не був працівником (співробітником) Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та на нього не поширювалися норми законодавства про працю та трудові гарантії (в тому числі виплата заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, середній заробіток за весь час затримки та моральна шкода працівникові) - жодних належних і допустимих доказів наявності трудових відносин Позивач не надав.
Благодійна організація «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» попередньо (орієнтовно) орієнтовно очікує понести 50 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу на етапі розгляду справи в суді першої інстанції у зв`язку з залученням до надання професійної правничої допомоги і захисту своїх інтересів адвокатом Проценком Миколою Миколайовичем.
31 березня 2026 року в системі «Електронний суд» представником відповідача Проценко М.М. сформована заява, відповідно до якої він просить суд проводити судові засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою додатку EasyСon (https://vkz.court.gov.ua/).
31 березня 2026 року в системі «Електронний суд» позивачем сформована відповідь на відзив, зазначивши що твердження відповідача про відсутність документів щодо грантового бюджету WFP / ADRA є безпідставним та таким, що суперечить суті грантового фінансування.
Функції позивача фактично відповідали роботі фасилітатора (організація роботи, координація заходів, взаємодія з учасниками проекту тощо), що є типовою оплачуваною роллю в межах реалізації грантових програм. Таким чином: витрати на оплату праці фасилітатора є складовою грантового бюджету; такі витрати підлягають обов`язковому бухгалтерському та проектному обліку. відповідно, документи щодо: нарахування винагороди (заробітної плати), погодження бюджету, фінансування діяльності позивача, звітності перед донором об`єктивно існують та повинні перебувати у володінні відповідача. Крім того, грантові угоди (Field Level Agreement) передбачають: обов`язок ведення фінансової документації; підтвердження кожної витрати; можливість аудиту донором. Отже, посилання відповідача на відсутність документів щодо грантового бюджету фактично свідчить або про: неналежне ведення фінансової діяльності, або умисне приховування доказів. У будь-якому випадку, така позиція не може бути підставою для невиконання ухвали суду та такі дії відповідача підпадають під кримінальну відповідальність за умисне не виконання ухвали суду. Вимоги відповідача, викладені у відзиву на позовну заяву, ним не визнаються повністю з наступних причин: Відповідач посилається на акт перевірки Держпраці. Однак: такі акти не мають преюдиційного значення для суду. Відповідно до практики ВС: суд самостійно встановлює характер правовідносин; акт перевірки є лише доказом, а не рішенням.
Відповідач штучно намагається представити діяльність Позивача як підрядних послуг, однак фактичний зміст виконуваної роботи (праці) свідчить про інше. Позивач: здійснював системну організацію процесів розподілу гуманітарної допомоги; виконував функції фасилітатора (організація групової роботи, координація отримувачів допомоги); здійснював реєстрацію отримувачів та ведення обліку (фактично – обліковець/реєстратор); брав участь у організації видачі, контролі процесів роздачі допомоги. Тобто виконував не разове завдання, а постійну функцію в діяльності благодійної організації. Позивач виконував типові функції штатного працівника благодійного фонду, а саме: організація процесу видачі допомоги; робота з отримувачами; ведення обліку. Робота виконувалась: протягом тривалого періоду (2024–2025 роки); на постійній основі. Це виключає цивільно-правовий характер, оскільки: ЦПД = разовий результат Трудові відносини = процес + системність Позивач: працював у межах проектів відповідача; виконував завдання, пов`язані з основною діяльністю благодійного фонду; взаємодіяв з іншими штатними працівниками благодійного фонду. Це свідчить про включення у штатну діяльність, що є ключовою ознакою трудових відносин. Відповідач посилається на договори, укладені в межах проектів WFP, однак це не змінює правової природи відносин. У проектах міжнародної технічної допомоги: залучаються працівники, координатори, фасилітатори, реєстратори; вони виконують операційну діяльність проекту.
Зазначає, що звітність відповідача про діяльність благодійної організації розміщений на офіціальній сторінці в інтернеті 2022-2026. В звіті на сторінці №7 вказано, що “Допомогу надають психологи, юристи та фасилітатори у мобільних, стаціонарних і онлайн-форматах, зокрема в роботі з ветеранами”, на сторінках № 6 розміщено фото робітників благодійної організації з ідентичною ідентифікаційною карткою співробітника яку я додав до позовної заяви та № 18 розміщено фото реєстратора благодійної організації з ідентичною ідентифікаційною карткою співробітника, на сторінці № 22 вказано що, звіт належить до відповідача БО «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні». 
Також посилається на публікацію ADRA Ukraine Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» на офіційній сторінці “Facebook” від 09.03.2025 року в якої зазначено, що фасилітатор є працівником ADRA Ukraine (торгівельна марка БО «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні»). 
Виконання ним основної роботи фахівця з організації групової роботи (фасилітатор) не є тотожнім наданням ним додаткових послуг за цивільно-правовими договорами як вказує відповідач. Більш того виконання постійної та тривалої роботи з оплатою за одну годину роботи як вказує у договорах відповідач є рахування заробітної плати. Виконання ним роботи фасилітатора (трудові відносини) засвідчуються показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які виконували трудові обов`язки реєстраторів в благодійної організації при наданні соціальних послуг. Фінансування благодійної діяльності здійснювалось за рахунок грантових коштів, які передбачають покриття витрат на персонал. Використання моделі ФОП у даному випадку має ознаки приховання трудових відносин з метою уникнення гарантій, передбачених трудовим законодавством. На офіційній сторінці відповідача в інтернеті (https://www.adra.ua/socialni-pracivniki-vharkovi-vchilisja-protidijati-emocijnomu-vigorannju/) вказано що у Липецькому гуманітарному хабі м. Харкова 6 березня відбулися лекція і тренінг для працівників на тему «Профілактика емоційного вигорання: як його виявити та способи протидії». Захід провели психологиня ADRA ОСОБА_6 та фасилітатор ОСОБА_7 у межах проекту MHWP за підтримки уряду Канади та канадського представництва ADRA. Це свідчить про виконання фасилітаторами соціальної роботи як штатних співробітників благодійного фонду, що підтверджується ідентифікаційними картками співробітників благодійного фонду.
Окремо слід звернути увагу суду: спірні відносини виникли у сфері реалізації гуманітарних програм, у тому числі за підтримки міжнародних організацій (WFP) У такій сфері: діяльність має соціальний характер; передбачає дотримання підвищених стандартів добросовісності. Натомість відповідач: використовує працю фізичних осіб на постійній основі; одночасно уникає базових трудових гарантій, що свідчить про недобросовісну поведінку та зловживання правом благодійної організації. Фактичні обставини справи свідчать про те, що Позивач виконував не окремі послуги, а постійну трудову функцію в межах діяльності відповідача, зокрема у проектах, що фінансуються WFP. Використання цивільно-правових договорів у даному випадку має ознаки підміни трудових відносин з метою уникнення гарантій, передбачених трудовим законодавством, що прямо суперечить правовим позиціям Верховного Суду.
Також відповідач у відзиві заявляє про намір стягнути з Позивача витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 50 000 грн. Такі вимоги є передчасними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідач зазначає лише орієнтовну суму витрат. У даному випадку: справа не є складною (спрощене провадження); позиція відповідача є типовою (оформлення ЦПД для ухилення від сплати ЄСВ, військового збору з заробітної плати); обсяг процесуальних документів не є значним. Сума 50 000 грн є явно завищеною. Заявлення значної суми витрат: без належного обґрунтування; на ранній стадії розгляду. Свідчить про намагання: створити тиск на Позивача; ускладнити реалізацію права на судовий захист, що суперечить принципам добросовісності (ст. 43 ЦПК України). Слід врахувати, що: спір стосується захисту трудових прав; Позивач є слабшою стороною правовідносин. Вимоги відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу: є передчасними; не підтверджені належними доказами; не відповідають критерію розумності; мають ознаки зловживання процесуальними правами. Відповідач є благодійною організацією, діяльність якої: фінансується за рахунок благодійних внесків та грантових коштів; здійснюється в межах затверджених бюджетів (проектів, у тому числі міжнародних програм, зокрема WFP). У зв`язку з цим будь-які витрати, у тому числі на правничу допомогу, повинні: бути передбачені кошторисом (бюджетом) організації або відповідного проекту; відповідати цільовому використанню коштів; бути належним чином затверджені та профінансовані.
Ухвалою суду від 03 квітня 2026 року клопотання представника відповідача ОСОБА_8 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та за допомогою додатку EasyСon по цивільній справі №639/1831/26 – задоволено. 
06 квітня 2026 року зареєстровані додаткові пояснення позивача сформовані в системі «Електроний суд» 03.04.2026. Позивач зазначає, що уматеріалах справи наявна: ідентифікаційна картка співробітника НОМЕР_1 , видана Відповідачем Позивачу. Це підтверджує факт: офіційного визнання особи у структурі організації. В даній картці наявні всі ідентифікаційні данні “посвідчення робітника”: реєстраційний номер та серія посвідчення НОМЕР_1 фото, посада співробітника ідентифікаційний номер співробітника: НОМЕР_2 дата до якої дійсна ідентифікаційна картка 31 грудня 2025 року торгівельна марка ADRA Ukraine зареєстрована на відповідача найменування благодійної організації, юридична адреса, номер телефону, офіційна адреса сайту відповідача, печатка, прізвище та ім`я посадової особи відповідача та її підпис.
Також в даній ідентифікаційній картки вказано, що пред`явник ідентифікаційній картки є співробітником відповідача та президент (посадова особа) звертається до уповноважених представників органів місцевої влади та інших служб з проханням надати необмежений доступ, захист та підтримку, які можуть знадобитися при виконанні службових обов`язків пред`явника ідентифікаційній картки. 
В даній картці два рази вказано “співробітник”, а не “підрядник”, “виконавець” та інші сторони договорів (господарських, цивільних). 
Данна ідентифікаційна картка є на фото співробітників благодійної організації наданих ним доказах - Звіт про діяльність ADRA 2022-2026, публікації ADRA Ukraine Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» на офіційній сторінці “Facebook” та показах свідків у даній справі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. 
Ідентифікаційна картка використовується виключно для: ідентифікації працівника; доступу до об`єктів та процесів; підтвердження повноважень діяти від імені організації. Тобто вона є інструментом допуску до виконання функцій. 
Таким чином, встановлюється: Позивач був фактично допущений до виконання роботи. А відповідно до ст. 24 КЗпП України: допуск до роботи без оформлення трудового договору не допускається, але у разі фактичного допуску — трудові відносини вважаються такими, що виникли. Позивач здійснював організацію процесів; виконував функції за посадою фасилітатора/реєстратора; працював у межах проектів Відповідача; діяв системно, а не разово. Це відповідає ознакам трудових відносин: системність включеність у діяльність благодійної організації виконання функцій роботодавця Ідентифікаційна картка у сукупності з: фактичним виконанням функцій; тривалістю роботи; участю у діяльності благодійної організації; формує єдиний доказовий комплекс. 
Відповідач: не заперечує факт існування картки; пояснює її видачу як підряднику, хоча в договорах наданих суду відповідачем видача Ідентифікаційної картки підряднику не передбачено. 
Акт перевірки № Ц/КВ/2195/358 від 13.02.2026 року головного державного інспектора відділу з питань праці західного напрямку управління інспекційної діяльності у Київській області Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Іщенко Євгенія Сергійовича: не містить аналізу ідентифікаційної картки співробітника; не враховує цей доказ взагалі, який був наданий інспектору разом зі скаргою. 
Це означає: акт складений без повного дослідження обставин не може вважатися належним доказом Більш того в даному акті вказано, що благодійна організація має працівників у кількості - 234 особи (дані працівники мають ідентичні картки співробітників). Допуск до роботи є визначальним.
06 квітня 2026 року зареєстровано клопотання позивача про призначення експертизи, сформоване в системі «Електроний суд» 04.04.2026. Позивач просить суд призначити судову почеркознавчу експертизу та доручити її проведення Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, м. Харків вул. Золочівська буд. 8-А; На вирішення експерта поставити наступне питання, чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_9 у документах: - ДОГОВІР ПРО НАДАННЯ ПОСЛУГ № WFP 157/01-24 від 01 квітня 2024 року (в статі № 13, адреса та підписи сторін, виконавець), - Додаток №1 до договору про надання послуг N WFP 157/01-24 від 01 квітня 2024 року (виконавець), - Додаткова угода № 1 від «01» травня 2024 року до договору про надання послуг № WFP-157/01-24 від 01 квітня 2024 року (пункт № 5, адреса та підписи сторін, виконавець), - АКТ № 1 ПРИЙОМУ- ПЕРЕДАЧІ НАДАНИХ ПОСЛУГ від 30 квітня 2024 року до договору про надання послуг № WFP 157/01-24 від 01 квітня 2024 року (реквізити та підписи сторін, виконавець), тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? Витребувати у відповідача оригінали зазначених документів. Призначити порядок надання позивачем зразків підпису.
06 квітня 2026 року представником відповідача в системі «Електроний суд» сформовані заперечення на клопотання про призначення експертизи.
06.04.2026 розгляд справи було відкладено на 24.04.2026 на 11-00 год..
07 квітня 2026 року зареєстровано клопотання позивача про витребування доказів, сформовані в системі «Електроний суд».
08 квітня 2026 року надйшла заява позивача про зменшення/збільшення розміру позовних вимог, просив прийняти цю заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 600 000 грн. — заборгованість із заробітної плати 36 000 грн. — компенсацію за невикористану відпустку 120 000 грн. — середній заробіток за затримку розрахунку з подальшим нарахуванням до дня фактичної виплати 20 000 грн. — моральну шкоду
15 квітня 2026 року зареєстровано клопотання позивача про розгляд справи без його часті, сформовані в системі «Електроний суд».
23 квітня 2026 року представником відплвідача сформовано заперечення на клопотання про витребування доказів та збільшення розміру позовних вимог.
В судовому засіданні 24 квітня 2026 року за участю представника відповідача Проценка М.М. вирішено ряд процесуальних питань, зокрема розглянуті клопотання, без складання окремого документу ухвалами суду витребувано у відповідача штатний розпис та оригінали долучених до справи документів,прийнято заяву про збільшення позовних вимог.
Представником відповідача, на виконання ухвали суду, долучені оригінали доказів.
Ухвалою суду від 24 квітня 2026 року визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 по цивільній справі у судове засідання.
12 травня 2026 року зареєстровано клопотання позивача про відкладення розгляду справи, надання можливості ознайомитись з витребуваними у відповідача оригіналами документів, сформовані в системі «Електроний суд».
19 травня 2026 року зареєстрована заява позивача про ознайомлення з матеріалами спраи, сформовані в системі «Електроний суд».
21 квітня 2026 року зареєстровано клопотання позивача про розгляд справи без його часті, сформовані в системі «Електроний суд».
У судовому засіданні 25.05.2026 року судом, без складання окремого документу, визнано явку позивача ОСОБА_1 обов`язковою для надання особистих пояснень у судовому засіданні. 
02 червня 2026 року в системі «Електронний суд» позивачем сформована заява про розгляд клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи від 04.04.2026 без його участі.
Ухвалою суду від 05 червня 2026 року визнано явку позивача ОСОБА_1 для вирішення процесуальних питань.
11 червня 2026 року в системі «Електронний суд» позивачем сформована заява про розгляд клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи від 04.04.2026 без його участі.
Ухвалою суду від 12 червня 2026 року в задволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи – відмовлено.
В призначені судові засідання позивач ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, просив розглядати справу на підставі письмових доказів, які вважає достатніми.
Представник відповідача адвокат Проценко М.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та надав пояснення аналогічі викладеним у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив. 
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Так, на підтвердження трудових відносин позивачем долучено ідентифікаційна картка співробітника НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_10 , містить фото, ідентифікаційний номер співробітника: НОМЕР_2 , дата до якої дійсна ідентифікаційна картка 31 грудня 2025 року торгівельна марка ADRA Ukraine зареєстрована на відповідача найменування благодійної організації, юридична адреса, номер телефону, офіційна адреса сайту відповідача, печатка, прізвище та ім`я посадової особи відповідача та її підпис (том №1 а.с. 5).
Звітність про діяльність Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» який розміщений на офіціальній сторінці https://www.adra.ua/reporting/ в інтернеті за 2022-2026 рік (том №1 а.с. 50-60).
Як зазначив представник відповідача, ОСОБА_1 , ніколи не був працевлаштований в Благодійній організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та між ними ніколи не існувало трудових відносин, а відповідно нарахування та виплата заробітної плати не здійснювалася. 
Зперечуючи проти позову щодо вимог про встановлення факту перебування у трудових відносинах позивача з відповідачем, представником відповідача зазначено. що між Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та ОСОБА_1 , як фізичною особою та як фізичною особою-підприємцем, були укладені ряд договорів про надання послуг, яки були угодами цивільного-правового характеру і регулювалися положеннями Цивільного кодексу України, а саме: Договір про надання послуг №WFP від 157/01-24 від 01.04.2024 року, який діяв до 06.05.2024 року; №WFP від 07-05/2024/58 від 07.05.2024 року, діяв до 31.03.2025 року; №WFP від 01-04/2025/46 від 01.04.2025 року діяв до 31.12.2025 року.
Так, згідно п. 2.1 Договору про надання послуг №WFP від 157/01-24 від 01.04.2024 року Виконавець є незалежним підрядником, а не співробітником Організації. Ніщо в цьому Договорі не може встановлювати зв`язок роботодавця і працівника між Організацією і Виконавцем. Виконавець не має права отримувати будь-які пільги, передбачені для співробітників, що надаються Організацією, у тому числі, але не обмежуючись, премії, або ж подібні переваги, що Організація надає для своїх співробітників.. 
Пунктом 3.1 Договору визначено, що Виконавець зобов`язується під свою власну відповідальність надавати Організації наступні послуги: - реєстрація бенефеціарів в точках видачі продуктової допомоги в паперовому та електронному вигляді. - організація приймання гуманітарних вантажів; - видача гуманітарної допомоги; - розвантаження та роздача продуктових/продовольчих наборів та хлібу.
Відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.5 Виконавець на свій власний розсуд вибирає методи, деталі та спосіб виконання Послуг за даним Договором. Організація не має права і не повинна контролювати спосіб або визначення методів для надання Послуг Виконавцем. 4.2. Сторони погодили, що прийом-передача наданих послуг проводитиметься за кожний звітний період, шляхом підписання акту приймання-передачі виконаних робіт або наданих послуг. Звітнім періодом встановлено календарний місяць. Фактом виконання Виконавцем усього комплексу послуг є підписаний сторонами акт приймання - передачі наданих послуг.
Згідно п. 5.1 Договору про надання послуг №WFP 157/01-24 від 01.04.2024 року за послуги, вказані в даному Договорі, Організація сплачує Виконавцю винагороду в розмірі 93, 98 грн., без ПДВ, за одну годину виконання послуг. Усі податки та збори, за законодавством України, будуть утримані Організацією із суми винагороди до здійснення виплати Виконавцю. Оплата послуг (сплата Винагороди) Виконавцю та утримання Організацією із суми винагороди усіх податків і зборів здійснювалася належним чином та в належні строки. Винагорода коригується в залежності від обсягів наданих послуг, що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг. Обсяг (витрати часу) та загальна вартість наданих послуг відображається в актах приймання-передачі наданих послуг, які складаються сторонами щомісячно, або по факту наданих послуг.
За пунктом 5.4 Оплата послуг за Договором здійснюється з банківського рахунку Організаці на рахунок виконавця, зазначений в Договорі.
Пунктом 10.1 визначено, Дія Договору припиняється автоматично 31 грудня 2024 р. (том №1 а.с. 84-86).
Крім того, 01 травня 2024 року між Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до №WFP 157/01-24 від 01.04.2024 року, відповідно до якої Сторони домовились змінити статтю Договору та викласти в наступній редакції: «Цей Договір набуває чинності 01 квітня 2024. та буде залишатися в силі до «06» травня 2024 р. чи до його припинення відповідно до положень статті 10 Договору». 
Сторони домовились змінити п. 10.1. Договору викласти в наступній редакції: «10.1. Дія Договору припиняється автоматично «06» травня 2024 р.». Усі інші умови Договору залишаються без змін (том №1 а.с. 89).
На підтвердження виконання робіт та здійснення оплат за договором №WFP 157/01-24 від 01.04.2024 представником відповідача долучено акти прийому – передачі наданих послуг та платіжні інструкції №1 від 30.04.2024 та №2 а сумму 16352,52 грн та Акт №2 від 06.05.2024 на суму 2819,40 грн. на платіжні інсрукції про перерахування коштів. Також відповідачем на виконання договору №WFP 157/01-24 від 01.04.2024 сплачено податки, військовий збір, единий внесок (том №1 а.с. 90 -94). 
07 травня 2024 року між Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №WFP 07-05/2024/58.
Згідно п. 1.4 Договору виконавець є незалежним підрядником, а не співробітником Замовника. Ніщо в цьому договорі не може встановлювати зв`язок роботодавця і працівника між Замовником та Виконавцем. Виконавець не має права отримувати буль-які пільги, передбачені для співробітників, що надаються Замовником, у тому числі, але не обмежуючись, премії, або ж подібні переваги, шо Замовник надає для своїх співробітників. 
Згідно п. 4.1 Договору про надання послуг №WFP 07-05/2024/58 від 07.05.2024 року за послуги, вказані в даному Договорі, Замовник сплачує Виконавцю винагороду в розмірі 19 950 грн. за місяць, без ПДВ. 
Відповідно до п. 8.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та буде залишатися в силі до «31» грудня 2024 р. (том №1 а.с. 96-99).
Крім того, 30 грудня 2024 року між Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та ФОП ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1/25 до догорору про надання послуг №WFP 07-05/2024/58 від 07.05.2024 року, відповідно до якої, керуючись пунктом 8.2 Договору про надання послуг № WFP 07-05/2024/58 від 07.05.2024 року (далі - Договір) Сторони вирішили продовжити співпрацю та розірвати Договір починаючи з 31 березня 2025 року. 2. Сторони вирішили внести зміни в пункти 4.1 Договору про надання послуг WFP 07-05/2024/58 від 07.05.2024 року (далі - Договір), та викласти їх в наступній редакції: «4.1. Вартість Послуг за цим Договором становить 21787,50 грн (двадцять одна тисяча сімсот вісімдесят сім грн., 50 коп.) на місяць без ПДВ.» (том №1 а.с. 126). 
Оплата послуг (сплата Винагороди) Виконавцю Замовником здійснювалася належним чином та в належні строки (том №1 а.с. 100-125, 127-135).
01 квітня 2025 року між Благодійною організацією «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №WFP 01-04/2025/46.
Згідно 1.4 Договору про надання послуг №WFP від 01-04/2025/46 від 01.04.2025 року виконавець є незалежним підрядником, а не співробітником Заявника. Ніщо в цьому договорі не може встановлювати зв`язок роботодавця і працівника між Замовником та Виконавцем. Виконавець не має права отримувати буль-які пільги, передбачені для співробітників, що надаються Замовником, у тому числі, але не обмежуючись, премії, або ж подібні переваги, шо Замовник надає для своїх співробітників. 
Згідно п. 4.1 Договору про надання послуг №WFP від 01-04/2025/46 від 01.04.2025 року за послуги, вказані в даному Договорі, Замовник сплачує Виконавцю винагороду в розмірі 22 000 грн. за місяць, без ПДВ.
Відповідно до п. 8.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та буде залишатися в силі до «31» грудня 2025 р.(том №1 а.с. 136-139).
Оплата послуг (сплата Винагороди) Виконавцю Замовником здійснювалася належним чином та в належні строки (а.с. 140-178).
Позивач стверджує, що між ним і відповідачем існували трудові правовідносини, оскільки позивач виконував конкретну трудову функцію – фосилізації групових зустрічей; проведенні тренінгів; організації стратегічних сесій; координації взаємодії між працівниками фонду, волонтерами та бенефіціарами; реалізації гуманітарних програм World Food Programme (WFP) та ADRA Ukraine; та інше. 
Також як ФО-П додатково надавав інформаційно-консультаційні послуги згідно договору про надання послуг № WFP 01-04/2025/46 від «01» квітня 2025 року за проектом World Food Programme (WFP) та Adventist Development and Relief Agency (ADRA) Ukraine - FLA Number WFP/UKR/2025/AUCO/KOIK/001. 
Представник відповідача зазначив, що на протязі 2024 – 2025 років з позивачем було укладено три договори та на підставі відповідних документів позивачеві сплачувались кошти в якості виногороди за договрами.
Позивач в свою чергу наголошує саме на трудових відносинах, не спросутовуючи факту укладання двох інших договорів. Заперечував факт підписання ним договору про надання послуг № WFP 157/01-24 від 01 квітня 2024 року, Додатку №1 до договору про надання послуг № WFP 157/01-24 від 01 квітня 2024 року (засвідчена копія згідно оригіналу президентом благодійної організації). Додаткова угода № 1 від «01» травня 2024 року до договору про надання послуг № WFP-157/01-24 від 01 квітня 2024 року (засвідчена копія згідно оригіналу президентом благодійної організації), Акту № 1 прийому-передачі наданих псолуг від 30 квітня 2024 року до договору про надання послуг № WFP 157/01-24 від 01 квітня 2024 року, оскільки дані документи у нього відсутні.
Згідно Акту № Ц/КВ/2195/358 від 13.02.2026 року (копія додається), складеного Головним державним інспектором Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Іщенко Є.С. за результатами проведення позапланового заходу державного контролю у сфері праці Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» за зверненням ОСОБА_1 щодо невиплати розрахункових коштів при звільненні зазначено: 
“У ході проведеного заходу не встановлено наявність трудових відносин між БО “БФ “АДРА Україна” і ОСОБА_1 , так-як відносини між Організацією і зазначеними особами урегульовані договорами цивільноправового характеру та регулюються Цивільним кодексом. 
Норми законодавства про працю, зокрема Кодекс законів про працю, не поширюються на відносини за цивільно-правовими договорами”. 
При цьому позивачем надано ухвалу Київського окружного адміністративного суду 07 квітня 2026 року у справі №320/13981/26 за його позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа: Благодійна організація "Благодійний фонд "Адвентистське агентство допомоги та розвитку України" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії щодо складання Акту № Ц/КВ/2195/358 від 13.02.2026.
Відповідач, у свою чергу, не погоджується з доводами позивача та зазначає, що позивач не приймався на роботу відповідачем, оскільки між ними не існували трудові відносини, а існували цивільно-правові відносини згідно з договорами; позивач не мав робочого місця у приміщенні відповідача; позивач у період дії договорів з відповідачем не підпорядковувався внутрішньому трудовому розпорядку; договір з позивачем укладався на визначений період часу; послуги позивача не мали гарантованого розміру оплати, а залежали від обсягу наданих ним послуг; до позивача не могли бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності; договорами були передбачені умови та види відповідальності виконавця за порушення умов договорів; укладені договори не передбачали соціальні гарантії; позивач не інтегрувався в організаційну структуру відповідача.
У статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
У частині другій статті 2 КЗпП України зазначено, що працівник реалізує своє право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі чи організації, або з фізичною особою.
Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).
Згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівникомі власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові,а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним органчи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну платуі забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило,в письмовій формі.
При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.
При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», який набрав чинності 01 січня 2015 року, виключено частину четверту статті 24 КЗпП України, відповідно до якої трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядженняне були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.
Водночас суд може визнати трудовий договір укладеним за відсутності наказу чи розпорядження лише за умови дотримання інших умов, необхідних для його укладення, зокрема, виконання працівником обов`язку щодо надання паспорта або іншого документу, що посвідчує особу, трудової книжки, а у випадках, передбачених законодавством, - також документу про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інших документів, за наявності письмових чи інших доказів дотримання цих умов, окрім показань свідків.
Подібні правові висновки викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2023 року у справі № 132/1587/22 (провадження № 61-3162св23).
Установлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу.
Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 06 квітня 2020 року у справі № 462/7621/15-ц (провадження № 61-10916св18); від 01 квітня 2026 року у справі № 570/4554/23 (провадження № 61-498св26).
У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2023 року у справі № 754/12104/20-ц (провадження № 61-9060св23) зазначено, що суд може визнати трудовий договір укладеним за відсутності наказу чи розпорядження, лише за умови дотримання інших умов, необхідних для його укладення, зокрема виконання працівником обов`язку щодо надання паспорта або іншого документу, що посвідчує особу, трудової книжки, а у випадках, передбачених законодавством, - також документа про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інших документів, за наявності письмових чи інших доказів дотримання цих умов, окрім показань свідків.
При влаштуванні на роботу працівник зобов`язаний подавати трудову книжку. З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про призначення на роботу роботодавець зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова форма № П-2), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки. До початку роботи за укладеним трудовим договором роботодавець зобов`язаний: роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором (за його наявності); визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати під підпис працівника з охорони праці, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Роботодавець не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором, за іншою професією (посадою). Заробітна плата має виплачуватися регулярно у встановлені на підприємстві строки не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з вказівкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.
Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною третьою статті 94 КЗпП України встановлено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
Встановлення факту наявності трудових відносин між працівником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу. Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 06 квітня 2020 року у справі № 462/7621/15-ц (провадження № 61-10916св18); від 01 квітня 2026 року у справі № 570/4554/23 (провадження № 61-498св26).
У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2020 року у справі № 344/2293/19 зазначено, що встановлення факту наявності трудових відносин між працівником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу.
Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилася за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.
Крім того, згідно з частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.
Отже, суд може визнати трудовий договір укладеним за відсутності наказу чи розпорядження, лише за умови дотримання інших умов, необхідних для його укладення, зокрема виконання працівником обов`язку щодо надання паспорта або іншого документу, що посвідчує особу, трудової книжки, а у випадках, передбачених законодавством, також документу про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інших документів, за наявності письмових чи інших доказів дотримання цих умов, окрім показань свідків.
У встановленні факту трудових відносин слід зважати на концепцію прихованого працевлаштування (deemed employment), яка знайшла своє втілення у Рекомендаціях Міжнародної організації праці 2006 року № 198 «Про трудові відносини», у яких зазначено, що держави-члени МОП повинні передбачити можливість визначення у своїх законодавчих та нормативно-правових актах або інших засобах конкретні ознаки існування трудових правовідносин, які можуть включати:
- той факт, що робота: виконується відповідно до вказівок і під контролем іншої сторони; припускає інтеграцію працівника в організаційну структуру підприємства; виконується винятково або головним чином в інтересах іншої особи; повинна виконуватися особисто працівником; виконується відповідно до певного графіка або на робочому місці, що вказується або узгоджується стороною, яка замовила її; має певну тривалість і передбачає певну спадкоємність; вимагає присутності працівника; або передбачає надання інструментів, матеріалів і механізмів стороною, що замовила роботу;
- періодичну виплату винагороди працівникові;
- той факт, що дана винагорода є єдиним або основним джерелом доходів працівника; здійснення оплати праці в натуральному виразі шляхом надання працівникові, приміром, харчових продуктів, житла або транспортних засобів; визнання таких прав, як щотижневі вихідні дні й щорічна відпустка; оплата стороною, що замовила виконання роботи, поїздок, що здійснюються працівником у цілях виконання роботи; або те, що працівник не несе фінансового ризику.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 10 червня 2020 року у справі № 298/827/15-ц (провадження № 61-4327св18), від 08 вересня 2023 року у справі № 132/1587/22 (провадження № 61-3162св23), від 18 вересня 2023 року у справі № 754/12104/20-ц (провадження № 61-9060св23).
Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст.626 ЦК України.
Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.
Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.
Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08 травня 2018 року в справі №127/21595/16-ц, від 20 липня 2022 року у справі №204/3645/20.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Судом досліджено умови укладених між сторонами договорів, з яких встановлено, що вони спрямовані на конкретний результат, позивач надавав послуги з реєстрації бенефеціарів в точках видачі продуктової допомоги в паперовому та електронному вигляді. - організація приймання гуманітарних вантажів; - видача гуманітарної допомоги; - розвантаження та роздача продуктових/продовольчих наборів та хлібу;  інформаційно-консультативних послуги у сфері координації зв`язків з громадськістю за проектом між «World Food Programme (WFP) and Adventist Development and Relief Agency (ADRA) Ukraine» FLA Number WFP/UKR/2025/AUCO/KOIK/001, який реалізується Замовником, а Замовник приймає послуги та оплачує їх. В комплекс послуг входило: організація приймання вантажів; гуманітарних організація видача гуманітарної допомоги; організація розвантаження та роздача продуктових/ продовольчих наборів та хлібу; інформування та консультація бенефіціарів, стосовно правил видачі гуманітарної допомоги.), які були виконані (надані) позивачем, зазначені в актах приймання-передачі послуг, договори укладені на визначений період часу, у завданнях до договорів визначений їх зміст та перелік, види завдань, обсяг робіт. Акти приймання-передачі наданих послуг містять результат роботи, види робіт, кількість відпрацьованого часу, вартість наданих послуг.
Також слід звернути увагу на п. 2.1 договору № WFP 157/01-24 від 01 квітня 2024 року, виконавець є незалежним підрядником, а не співробітником Організації. Ніщо в цьому договорі не може встановлювати зв`язок роботодавця і працівника між Організацією та Виконавцем. Виконавець не має права отримувати буль-які пільги, передбачені для співробітників, що надаються Організацією, у тому числі, але не обмежуючись, премії, або ж подібні переваги, шо Організація надає для своїх співробітників.
Відповідно до п.1.4 договорів № WFP 07-05/2024/58 від 07 травня 2024 та № WFP 01-04/2025/46 від 01 квітня 2025  зазначено, виконавець є незалежним підрядником, а не співробітником Заявника. Ніщо в цьому договорі не може встановлювати зв`язок роботодавця і працівника між Замовником та Виконавцем. Виконавець не має права отримувати буль-які пільги, передбачені для співробітників, що надаються Замовником, у тому числі, але не обмежуючись, премії, або ж подібні переваги, шо Замовник надає для своїх співробітників. 
Вказане свідчить, що між сторонами існували цивільно-правові (договірні) між фізичною особою та юридичною особою та господарсько-правові (договірні) відносини, як між юридичною особою та ФОП, які не були пов`язані із самим процесом праці, що спростовує доводи позивача.
Лише наявність ідентифікаційної картки фасилітатора не підтверджує укладання трудового договору. 
Позивачем не доведено належними доказами виконання трудових функцій – фосилізації групових зустрічей; проведенні тренінгів; організації стратегічних сесій; координації взаємодії між працівниками фонду, волонтерами та бенефіціарами; реалізації гуманітарних програм World Food Programme (WFP) та ADRA Ukraine; та інше, на що він посилається в заявах по суті.
На виконня ухвали суду про витребуваня доказів, представником відповідача долучено штатний розпис Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» за період з травня 2024 по грудень 2025 року, відповідно до якого штатна одиниця як: «фасилітатор» відсутня (том №2 а.с. 134-140).
У матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про існування між сторонами в заявлений позивачем період сталих трудових відносин, виконання позивачем на постійній основі трудових обов`язків, узгоджених з відповідачем.
Позивач не довів факту виконання ним трудових обов`язків з підпорядкуванням Правилам внутрішнього трудового розпорядку та з дотриманням цим Правилам графіку роботи з визначенням робочого місця та виплатою заробітної плати за трудовим договором.
А відтак, суд відхиляє доводи позивача, що останній фактично виконував постійну трудову функцію фасилітатора в діяльності відповідача, а не разові чи індивідуально визначені завдання з досягненням окремого результату, що робота носила системний та безперервний характер, здійснювалася за встановленим графіком, із використанням службових посвідчень, табелів обліку робочого часу та під контролем і керівництвом відповідача, що свідчить про регулювання саме процесу праці, а не її результату - оскільки вони спростовуються вищезазначеним.
Зважаючи на те, що судом не встановлено факту трудових відносин між позивачем та відповідачем, не підлягають задоволенню в повному обсязі й інші заявлені вимоги, які є похідними від вищевказаних вимог.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа “Серявін та інші проти України” № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
У відзиві, відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн.
В обґрунтування розміру понесених відповідачем у цій справі витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надані копії документів: Договір про надання правничої допомоги №17/03/2026 укладений 17.03.2023 між адвокатом Проценко М.М. та Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні». Відповідно до п.п. 2.3. Договору Сторони визначили, що Адвокат зобов`язується надавати Клієнту Правничу допомогу з наступних питань: представництво інтересів Клієнта в судовій справі №639/1831/26 за позовом ОСОБА_1 до Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» про стягнення заборгованості по заробітній платі на етапі розгляду спору в суді першої інстанції (том №2 а.с.195-196). 
Згідно п. 2 Додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги №17/03/2026 від 17.03.2026 року Розмір Гонорару Адвоката за надання правової допомоги згідно Договору та цього Додатку становить 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн., який сплачується протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту ухвалення кінцевого судового рішення судом першої інстанції в судовій справі, яка визначена в п. 1 цього Додатку на підставі виставленого Адвокатом Клієнту рахунку (том №2 а.с. 197).
Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом в межах судової справи №639/1831/26 від 22.05.2026, відповідно до умов Договору та Додатку №1 до Договору від 17.03.2026 року року Адвокатом надана Клієнту наступна правова (правнича) допомога в ході представництва інтересів Клієнта у цивільній справі №639/1831/26: 
-Аналіз позовної заяви по справі та поданих доказів, практики Верховного суду в даній категорії справ;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова заяви про неможливість подання витребуваних документів від 19.03.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова відзиву на позовну заяву від 31.03.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції від 31.03.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова заперечення відповідь на відзив на позовну заяву від 06.04.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова заперечення на клопотання про призначення експертизи від 06.04.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова заперечення на клопотання про долучення доказів від 06.04.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова заперечення на клопотання про витребування доказів від 23.04.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова заперечення на клопотання про долучення доказів від 24.04.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог від 24.04.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова клопотання про виконання протокольної ухвали суду від 07.05.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова заперечення на клопотання про долучення доказів від 14.05.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова заперечення на клопотання про відкладення розгляду справи від 14.05.2026 року;
Підготовка та подання до Новобаварського районного суду міста Харкова клопотання про стягнення судових витрат від 22.05.2026 року;
Участь в 2 (двох) судових засіданнях в режимі відеоконференції. 
Гонорар Адвоката за надану Правничу допомогу становить 50 000,00 грн. ( том №2 а.с. 200).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до вимог чинного законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач в своїї запереченнях просив відмовити в задовленні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Оцінивши надані документи та доводи в обґрунтування суми заявлених витрат на правничу допомогу, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зокрема, складання та подання відзиву, оскільки така справа є нескладною, не містить великого обсягу доказів та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.
Відповідно до правового висновку, викладеному у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2024 у справі № 357/8695/23, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність.
Відтак, з врахуванням категорії справи, характеру спірних правовідносин, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, порівняння ринкової вартості аналогічних робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, заперечення позивача, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до 6000,00 грн.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В силу ч.7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір складає 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 2026 рік складає 1331,20 грн. 
За вимогу майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За вимогу майнового характеру в сумі 44 000,00 грн. (вимога про стягнення середнього заробітку 24000,00 грн та моральна шкода 20000,00 грн.) судовий збір складав 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 2026 рік складає 1331,20 грн. 
Частиною 3 ст.4 цього Закону визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що дорівнює розміру судового збору 1064,96 грн.
Враховуючи, що позивач при зверненні до суду та під час розгляду справи не сплачено судовий збір та відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» пільги на вимоги про встановлення факту, стягнення середнього заробітку, моральної шкоди не поширюються, в задоволенні позову відмовлено, та у силу вимог розмір судового збору за позовну вимогу про встановлення факту трудових відносин в сумі 1064,96 грн. та стягнення серенього заробітку та моральної шкоди в сумі 1064,96 грн. підлягає стягненняю з позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, розмір судового збору в сумі 2129,92 грн. підлягає компенсації за рахунок держави, відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» про встановлення факту трудових відносин, стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2 129 (дві тисячі сто двадцять девять) гривень 92 копійок. 
Судовий збір за вимогу про стягнення заробітної плати в розмірі 2 129 (дві тисячі сто двадцять девять) гривень 92 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Благодійної організації «Благодійний фонд «Адвентистське агентство допомоги та розвитку в Україні» витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяча) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач:  Благодійна організація «Благодійний фонд «Адвентистське агенство допомоги та розвитку в Україні», місцезнаходження: 02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 3, код ЄДРПОУ 39758307.
Повний текст рішення складено 17.06.2026.

Суддя С.О. Рубіжний