справа № 691/576/26
провадження № 3/691/227/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року 	Городищенський районний суд Черкаської області	

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області м.Корсунь-Шевченківський вул.Я.Мудрого, №36 Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянство України, місце реєстрації та місце проживання АДРЕСА_1 , працююча, -
за ч.3 ст.184 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,- 

встановив:
16 квітня 2026 року до Городищенського районного суду Черкаської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення.
Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ №837036 від 02 квітня 2026 року встановлено, що ОСОБА_1 29 березня 2026 року неналежно виконала батьківські обов`язки відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як остання завдала фізичного болю неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чи порушила ст.150 Січейного Кодексу України. Дії кваліфіковано за ч.3 ст.184 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення.
ОСОБА_1 належно повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим відправленням від 04 травня 2026 року, в судове засідання не з`явилася, а тому в силу вимог ст.268 КУпАП, суд, вважає за можливе, розглянути справу у відсутності особи та бере до уваги надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення. 
Представник Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, будучи повідомлений вчасно та належним чином про судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується розпискою про вручення повідомлення, до суду не прибув, що не перешкоджає судовому розгляду справи у його відсутності.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.
Згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
На підставі ст. 280 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, судом при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме відсутність обґрунтованих та підтверджених доказами обставин, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, через наявність порушень у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, якою визначено перелік тих даних, що обов`язково повинні бути закріплені у протоколі, для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його не можливо було заперечувати. Протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП із зазначенням зокрема відомостей про особу порушника, підстав складання протоколу та обставин вчиненого адміністративного правопорушення (місце, час, суть адміністративного правопорушення), кваліфікації дій та пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Протокол повинен бути підписаний особою, що його склала, та особою, що вчинила правопорушення. За наявності свідків протокол підписується і ними. Докази у справі мають за своїм змістом узгоджуватися між собою і обставинами та фактами в справі. 
Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість. 
Згідно ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Жодних належних і допустимих доказів із застосуванням відео чи аудіо фіксації до матеріалів справи не долучено.
Із змісту вивчених і досліджених судом доказів, встановлено, що було складено протокол Серії ВАВ №837036 від 02 квітня 2026 року (а.с.2), додано письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  (а.с.3), письмовимі пояснення особи, яка вчинила адміністративні правопорушення ОСОБА_2  (а.с.4), письмові пояснення свідка ОСОБА_4 (а.с.5), свідка ОСОБА_5 (а.с.6), характеристику ОСОБА_2 Старосільського ліцею Мліївської сільської ради від 02 квітня 2026 року №29/01-19 (а.с.7), поясненнями поліцейського (а.с.9-11). 
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.
В рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вищевказане рішення ЄСПЛ, згідно ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», обов`язкові і для працівників Національної поліції.
На підставі вивчених судом письмових доказів, судом не встановлено в діях  ОСОБА_1 при складанні протоколу Серії ВАВ №837036 від 02 квітня 2026 року ознак адміністративного правопорушення за ч.3 ст.184 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення. Так, кваліфікуючими обставинами ч.3 ст.184 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення визначено - вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, що тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судом встановлено, що дочка  ОСОБА_1 в силу свого 16 річного віку адміністративних правопорушень не вчиняла.
Статтею 12 КУпАП визначено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, тобто встановлено єдиний мінімальний вік для притягнення до адміністративної відповідальності, який становить 16 років на момент вчинення правопорушення. У цей час особа вже здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Особа вважається такою, що досягла 16-річного віку, з наступного дня після її дня народження (тобто з 00:00 годин наступної доби). Якщо правопорушення вчинила дитина віком до 16 років, протокол на неї не складається. Відповідальність за її дії несуть батьки або особи, що їх замінюють та вирішується питання щодо невиконання обов`язків по вихованню дітей за ст. 184 КУпАП. Згідно зі ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосовані заходи впливу.
Враховуючи вимоги ст. 13 КУпАП, беручи до уваги обставини у справі які стосуються факту завдання фізичного болю неповнолітній, суд робить висновок про відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 Кодексу України про Адміністративні Правопорушенн, остільки вбачає у її діях кваліфікуючі ознаки іншого виду адміністративного правопорушення.
Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП створює перешкоди для прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення та робить неможливим в подальшому виконання постанови у разі накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.
З врахуванням вищенаведеного та в силу вимог ст.251 КУпАП суд, позбавлений можливості ґрунтовно, повно, всебічно і об`єктивно, за відсутності доказів правильно вирішити справу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення у відношенні  ОСОБА_1 не є ні відносним, ні допустимим, остільки був складений не в установленому законом порядку і передбаченими способами, а встановлені правила допустимості і відносності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях  ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184КУпАП, провадження у справі слід закрити у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись, п.1 ч.1 ст.247, 248, 249, 251, 252, 256,271,272, 280, 294 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-
постановив:
Провадження №3/691/227/26 в справі про адміністративне правопорушення №691/576/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч.3 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3ст.184 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Копію постанови надіслати, для відому, до Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області та  ОСОБА_1 ..
Апеляційну скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя 	О. М. Савенко