В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/3/25
Провадження № 1-кп/348/95/26

02 червня 2026 року м. Надвірна 
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді: ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 
прокурора: ОСОБА_3 
неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_4 
законного представника 
неповновнолітнього потерпілого : ОСОБА_5 
психолога : ОСОБА_6 
неповнолітнього обвинуваченого : ОСОБА_7 
законного представника 
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 
захисника: ОСОБА_9 
психолога: ОСОБА_10 
представника ювенальної превенції : ОСОБА_11 
представника служби у справах дітей : ОСОБА_12 
розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024091200000249 за обвинувальним актом від 31.12.2024 щодо обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на час вчинення кримінального правопорушення учня 11 класу Ланчинецького ліцею, з базовою загальною середньої освітою, проживає з батьком, батьки розлучені, не перебуває на обліку у службі у справах дітей Ланчинської селищної ради та у відділі ювенальної превенції Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, не судимого, громадянина України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-
УСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисні дії, які виразились в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 нього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах.
11 липня 2024 року біля 20.00 год. на ділянці дороги в смт. Ланчин неподалік вокзалу між обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних стосунків виникла суперечка, яка в подальшому перейшла в бійку. В ході бійки обвинувачений ОСОБА_7 діючи умисно наніс декілька ударів руками в голову ОСОБА_4 , в результаті яких останній впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_7 наніс ще декілька ударів ОСОБА_4 ногами по тілу.
Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому п`ясної кістки правої кисті, яке згідно висновку судово-медичного експерта № 423 від 19 серпня 2024 року відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як таке, що не є небезпечне для життя в момент його отримання та викликало тривалий розлад здоров`я, а також закрита черепно-мозкова травма із струсом головного мозку, синці в ділянках обличчя, підкон`юктивальний крововилив правого очного яблука, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Такими діями, які виразилися в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто в умисному ушкоджені, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника та психолога обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав, надав пояснення щодо вчинення ним кримінального правопорушення. 
Він проживає в смт.Ланчин, у приватному будинку разом з батьком, мати проживає за кордоном, батьки розлучені. Він також перебував за кордон разом з матір`ю, однак повернувся щоб закінчити школу, навчається у Ланчинському ліцеї, брав участь у змаганнях, цікавиться боксом, інколи з друзями займався у спортзалі та набиває грушу, однак професійно спортом не займався, виходив гуляти з друзями. Претензій та скарг до його поведінки в школі чи поза школу не надходило. Суду пояснив, що з потерпілий ОСОБА_4 неприязних стосунків не має, знав його тільки візуально.
11.07.2024 він зранку був у піцерії на іменинах, в центрі в смт. Ланчин. До нього подзвонив друг ОСОБА_13 та повідомив, що у нього є проблеми, що він говорив з потерпілим ОСОБА_14 , який попереднього образив його дівчину та він «набив стрілу» і хотів зустрітися, щоб вирішити відносити. Він сказав, що потерпілий агресивно настроєний по відношенню до друга та просив підтримати його та якщо має можливість то під`їхати допомогти, нащо він погодився. Вони домовилися зустрілитися біля 20 год біля залізничної станції в Ланчині, щоб вияснити ситуацію .
До залізничної дороги він поїхав на таксі з іншим другом, який був разом з ним у піцерії- ОСОБА_15 та який також виявив бажання допомогти. На місці був ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , дальше вони чекали на потерпілого. ОСОБА_18 разом з його 2 друзями приїхали на мотоциклах. Він запитав, хто говорив по телефону і потерпілий ОСОБА_18 сказав що він.
Тоді він запропонував відійти і вони відійшли метрів 4 від інших, біля них не було нікого. Потім він відразу правою рукою вдарив у обличчя потерпілого в область біля ока. Від удару потерпілий відхилився до паркану і став до нього обличчям, він став наносити пару ударів приблизно 5 ударів в область обличчя та голови. Потерпілий намагався захищатись наносити руками удари. Він взяв захватом за шию потерпілого і вони впали на землю, він впав на спину, а потерпілий впав частково на нього та вони продовжували штовхатися. Він продовжувати наносити удари та зміг встати з під нього, тоді інший знайомий взяв його за плече і сказав припинити і він відійшов та коли обернувся, то побачив що потерпілий і його друзі на мотоциклах поїхали.
Він не памятає чи бив по інших частинах тілах, удари приходились кулаком по обличчю, по тілу і по по руках. Допускає, що від ударів міг бути перелом у потерпілого, але він нічого не бачив, а потерпілий поїхав на мотоциклі і сам керувати мотоциклом. Він повністю визнає вину.
У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що шкодує про вчинене, усвідомив неправомірність його дій, які привели до незадовільних наслідків, просив вибачення у потерпілого. Просить суд його суворо не карати та обрати покарання у виді штрафу. Цивільний позов ОСОБА_4 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди від кримінального правопорушенння в сумі 50000,00 грн та судових витрат визнає частково. Просить визначити розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн.
Покази неповнолітнього ОСОБА_7 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 суду пояснив, що його син ОСОБА_19 навчався на час вчинення кримінального правопорушення у 11 класі Ланчинського ліцею. З 2023 року син проживає з ним, його мати проживає за кордоном, вони розлучені. ОСОБА_20 спілкується з обома батьками, скарг на його поведінку до вказаних подій не поступало. До вказаних подій він не спотерігав за ним такої агресії., син займається спортом, грає у футбол та боксом. Він є справедливим хлопчиком, заступається за друзів. Він також просить вибачення у потерпілих, цивільний позов визнає, однак просить зменшити розмір моральної шкоди. Зазначив, що його син став відповідальнішим, знайшов роботу і працює, шкодує про вчинене. Просить його суворо не крати.
В судовому засіданні представники Служби у справах дітей виконавчого комітету Ланчинської селищної ради пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 не перебуває на обліку у Служби у справах дітей виконавчого та в поле зору до вказаних подій не потрапляв. 
В судовому засіданні представники відділу ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП пояснили суду, що обвинувачений ОСОБА_7 не перебуває на обліку у відділі ювенальної превенції Надвірнянського РВП ГУНП та в поле зору до вказаних подій не потрапляв.
Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення доводиться зібраними по кримінальному провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника та психолога потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_21 знав частково, в них непризних відносиних до вказаних подій не було.
11.07.2024 він зустрілися з друзями коло церкви на майданчику. До нього подзвонив невідомий номер запитали чи це ОСОБА_18 і відразу звернулися до нього з претензіями, чому він ображав дівчину. При цьому запропонували зустрітися і поговорити. Домовилися зустрітися біля 20.00 год в смт Ланчин біля вокзалу.
Він пропросив своїх друзів ОСОБА_22 та ОСОБА_23 поїхати з ним на зустріч. Вони поїхали на мотоциклах. Біля 20.00 год приїхали на домовлене місце біля вокзалу в смт. Ланчин. Коли приїхали то до них підішов ОСОБА_19 і запитав хто говорив по телефону. Він сказав, що то він розмовляв і ОСОБА_24 запропонував відійти поговорити. Коли він відмовився ОСОБА_24 потягнув за його плече та штовхнув і відразу вдарив в обличчя кулаком, та почав бити кулаками по голові, нічого не пояснював. Для нього був шок, він пригнувся захищаючись і обвнувачений схопив за шию, почав душити захватуючим прийомом і він впав на коліна. Далі ОСОБА_19 наносив удари по тілу, по руках і по плечах. Коли він лежав на землі йому наносив обвинувачений удари в різні частини тіла. ОСОБА_24 завдавав удари по тілу і ногами і руками. Його друзів не підпускали до них бо їх було більше. В цей час якась жіночка почала кричати що викличе поліцію і тому бійка припнилась. ОСОБА_24 припинив бити і відійшов а його друг ОСОБА_22 допоміг піднятися йому. Він в шоковому стані приїхав самостійно додому. Після бійки була стресова ситуація шоковий стан, голова та рука боліли і мама сказали поїхати в лікарню. Він проходив стаціонарне лікування від нанесених тілесних ушкоджень.
Обвинувачений не підходив і вибачення не просив. На даний час він не вибачає обвинуваченого, добровільно не приймає відшкодування позову, а тільки за рішенням суду. Щодо покарання просить обрати по закону, цивільний позов підтримує повністю. Моральна шкода полягає у порушенні звичного ритму життя, перенесеному болі, приниженні, душевних стражданнях. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди від кримінального правопорушення підтримав повністю з підстав, заначених в позові. Просить стягнути із обвинуваченого на його користь моральну шкоду в сумі 50000,00 грн та понесені судові витрати на правову допомогу.
Законний представник непровнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,-- ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що скарг на поведінку сина не поступало, він спілкується з друзями, активним спортом не займається, навчається у коледжі. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_25 її син проходив стаціонарне лікування у відділенні травматології та продовжив лікування амбулаторно. Йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у перенесеному фізичному болі і стражданнях через перелом руки та струсу головного мозку, порушеному ритмі життя, душевних стражданнях. Підтримує цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 50000,00 грн та судових витрат. Станом на даний час шкода не відшкодована, просить обрати покаранння згідно закону.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 дала показання, що проживає в АДРЕСА_2 . З обвинуваченим та з потерпілим не знайома. Влітку 2024 року приблизно в липні точної дати не пам`ятає, ближче до вечора вона знаходилась за місцем свого проживання, на своєму подвір`ї . В цей час почула сильний глухий удар в паркан. Коли вийшла, то побачила підлітків, більші ніж 5, які говорили, були також мотоцикли. Вона звернулась до них "Хлочпці не ломіть паркан, бо викличу поліцію", закрила ворота і відразу пішла. Що саме вони робили не знає, однак там постійно збираються підлітки.
Неповнолітній свідок ОСОБА_27 , допитаний в присутності законного представника ОСОБА_28 , суду пояснив, що в нього неприязні стосунки з обвинуваченим з цієї події, а з потерпілим дружні стосунки. В липні 2024 за тиждень до побиття потерпілого попередньо була ситуація коли він з друзями ОСОБА_29 та ОСОБА_23 повертались із заправки і їм назустріч йшли дівчата. Вони висловились в їх сторону нецензурною лайкою. У відповідь ОСОБА_29 теж їх обізвав і вони почули у відповідь, що за це будете відповідати. Тому вважає, що в подальшому саме це стало причиною дзвінка ОСОБА_30 .
11.07 2024 до ОСОБА_31 подзвонив ОСОБА_32 з претензіями і сказав що він образив його дівчину і хотів поговорити та вияснити ситуацію. ОСОБА_18 погодився і вони домовилися зустрітися о 20.00 год біля залізничного вокзалу в смт Ланчин.
Вони приїхали на мотоциклах на початок смт. Ланчину біля залізничної станції на зустріч, думали врегулювати конфлікт словесно. До них підійшли ОСОБА_24 , ОСОБА_33 і ОСОБА_34 запитав « ОСОБА_35 », ОСОБА_29 відповів, що він і ОСОБА_24 запропонував відійти поговорити. Коли вони відійшли від них на декілька метрів між ними почалася штовханина. ОСОБА_36 підійшов до ОСОБА_29 і штовхнув його руками в область грудей та в плече, ОСОБА_29 похитнувся і вдарився до паркану, але встояв. Вони обидва відійшли від нього десь 2 метри та він бачив їх добре.. ОСОБА_24 штовхнув ОСОБА_29 і він впав землю, а ОСОБА_24 наносив йому удари по тілу. Він бачив як ОСОБА_29 лежить на боці і захищав обличчя руками, в цей момент ОСОБА_24 2 рази вдарив його тілу та копнув ногою в живіт. Їх не пускали надати допомогу та тримали, при цьому штовханина була тільки між ОСОБА_24 та ОСОБА_29 .
Декілька хвилин пройшло і вийшла з подвіря жінка, яка кричала, що ви тут робите, та що викличе поліцію якщо вони не підуть. В цей момент всі розійшлися, ОСОБА_24 відійшов, коли побачив жінку, а ОСОБА_29 сам встав та сів на мотоцикл.
У ОСОБА_29 був синяк під оком, червоне око і казав, що болить рука саме після бійки. Інші не брали участі у побиття ОСОБА_29 . ОСОБА_24 наносив удари і ногами і руками.
Неповнолітній свідок ОСОБА_37 , допитаний в присутності законного представника ОСОБА_38 , суду надав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_27 щодо обставин побиття обвинуваченим ОСОБА_39 .
Вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в суді письмовими доказами, зокрема:
-даними рапорта помічника чергового Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області від 11.07.2024 ОСОБА_40 , згідно з яким 11.07.2024 о 20 год. 58 надійшло повідомлення зі служби 102 від органів охорони здоров`я лікаря Кузьмин 185 МД (бригада доставила в лікарню ОСОБА_41 – 2009р.н. жит. Добротів ), якого побили десь в см. Ланчин точно медик інформації не має. Діагноз черепно- мозкова травма, гематома параорбітальної ділянки, забій спини запястя, множинні садини тулуба, тяжкість трав не знає, самозвернення. Виїздом СРП на місце події за адресою м. Надвірна по вул. Небесної Сотні, було встановлено, що заявниця ОСОБА_42 повідомила, що її сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 побили маловідомі йому особи, в яких з ним виник словесний конлфлікт. В подальшому ОСОБА_4 було госпіталізовано до Обласної дитячої лікарні в м. Івано-Франківську (а.с. 184);
-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.07.2024, згідно якого законний представник потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 звернулась до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області з повідомленням про те, що 11.07.2024 близько 20.00год її сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 побили відомі йому люди, а саме зубко ОСОБА_32 , жителя смт. Ланчин , а саме нанесли тілесні ушкодження в область лиця та грудної клітки внаслідок чого її син отримав тілесні ушкодження (а.с. 185);
-даними висновку експерта судово-медичної експертизи ОСОБА_4 за № 423 від 18.07.2024 року, відповідно підсумків яких на підставі судово-медичних експертизи ОСОБА_4 2009 р.н. експерт прийшов до таких підсумків: у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження: закритий перелом п`ястної кістки правої кисті, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя в момент спричинення.
Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку синцями в ділянці обличчя, підкон`юктивальним крововиливом правого очного яблука, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Садна в ділянках лівої руки та обох ніг, грудної клітки відносяться до лекгких тілесних ушкоджень.
Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки, ноги, так і інші тупі тверді предмети, які могли утворитися як при на насенні ударів такими предметами у вказані ділянки тіла, так і при ударах цими ділянками тіла по цих предметах, так і при падіннях тіла та ударами по тупих твердих преметів, можуть відповідати терміну, вказаному у постанові (а.с. 186-187);
-даними пртоколу слідчого експерименту від 13.11.2024 за участю потерпілого ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5 , де потерпілий відтворив обстановку та обставини події злочину, демонстрував свої дії,  Зауважень не було.
В судовомe засіданні також досліджено CDR диски з відеозаписом слідчого експерименту, проведненого з потерпілим ОСОБА_4 , з метою перевірки та уточнень його показань за участю його законного представника ОСОБА_5 (а.с. 193).
Наведені докази є належними, допустимими та у своїй сукупності доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_43 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 ККУкраїни .
Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, надані прокурором та долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, є допустимими та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_43 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.
Показання потерпілого під час судового слідства були стабільними і узгоджуються між собою, відповідають встановленим судом обставинам. Суд вважає їх послідовними та не викликають сумніву у їх об`єктивності, а його показання щодо обставин подій, повністю узгоджуються із матеріалами кримінального провадженн, відповідають встановлених судом обставинам, відповідають висновкам експертиз щодо локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень потерпілого.
Зазначені показання свідків, письмові докази по справі, висновки експертів узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність. 
За результатами судового розгляду та оцінки наданих доказів як окремо, так й у їх сукупності, суд дійшов обгрунтованого висновку про належність, допустимість та достовірність висновків експертиз. Суд також не має підстав піддавати сумніву достовірності висновків експертів.
Наведені докази є належними, допустимими та у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.122 ККУкраїни поза розумним сумнівом.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_43 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій сторонами не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_43 , за ч.1 ст.122 КК України, які виразились в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 нього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.
Відповідно до вимог ст.ст. 65, 103 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного,умови його життя та виховання, рівень розвитку, вплив дорослих та інші особливості неповнолітнього та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжкого злочину, обставини вчинення злочину, активну роль обвинуваченого, наслідки які настали, задовільний стан здоров`я потерпілого, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, та на час винесення вироку працює, за якими характеризується позитивно.
Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , умов його життя і виховання встановлено, що він на час вчинення кримінального правопорушення досяг 15 років, на обліку у наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті Надвірнянської районної поліклініки КНП «Надвірнянська ЦРЛ» не знаходиться.
На час вчинення злочину був учнем 11 класу Ланчинського ліцею. Згідно характеристики класного керівника за час навчання в ліцеї зарекомендував себе як активний учень. Програмовий матеріал з усіх предметів опановує на середньому рівні, учень не приділяє належної уваги навчанню, тому не досяг високих результатів. Сумлінний, організований, відповідально ставиться до доручень, у колективі виявляє себе доброзичливим товариським, з повагою ставить до вчителів, працелюбний бере активну участь у суспільно корисній праці, займається спортом.
Неповнолітній проживає з батьком, дідусем, мати проживає за межами держави з молодшим сином, з матір`ю та братом спілкуються нормально, стосунки в сім`ї та з сусідами нормальні, батьки розлучені.
Відповідно до досудової доповіді, складеної, Надвірнянським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено низький ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, низький ризик небезпеки для суспільства та можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
До обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить: вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено.
Щодо пом`якшуючої обставини як щире каяття суд виходить з наступного: 
Щире каяття – це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.
У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.
Однак з матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнав усіх обставин кримінального правопорушення, зокрема не пам`ятав механізму нанесення тілесних ушкоджень, припускав що міг нанести удари по руці, не просив вибачення у потерпілого протягом розгляду справи, не відшкодував завдану шкоду добровільно, його пояснення були не послідовні тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.
За таких обставин суд виключає посилання на пом`якшуючу обставину як – щире каяття.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про призначення, обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межаж санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з тим враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 хоча і вчинив нетяжкий злочин, однак з врахуванням особи обвинуваченого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, ,має постійне місце проживання, працює, критично ставиться до вчиненого, думку потерпілого відносно покарання, який просить обрати покарання відповідно до закону, задовільний стан здоров`я потерпілого, та беручи до уваги наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
У зв`язку з чим суд прийняв рішення про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України зі встановленням іспитового строку. З огляду на обставини вчинення кримінального провадження, з врахування тяжкості вчиненого кримінального правопорушення іспитовий строк необхідно визначити один рік з покладенням обов`язків, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України та призначення покарання у виді штрафу як покликається захисник судом не встановлено.
На думку суду призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого суд виходить з наступного.
За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.
Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазначала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Факт заподіяння моральної шкоди, на думку суду, є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком протиправних дій сина відповідача.
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує характер моральних страждань позивача та неповнолітнього, який внаслідок травми отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження з подальшим погіршенням здоров`я, також враховує час, протягом якого він знаходився на лікуванні, наслідки завданих тілесних ушкоджень порушили нормальні життєві зв`язки та потребують додаткових зусиль для продовження навчання, а також суд враховує принцип розумності і справедливості і з урахуванням всього цього вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 15 000 гривень.
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,- 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі. 
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покласти покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди від кримінального правопорушенння в сумі 50000,00 грн та судових витрат задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 - 15000 грн моральної шкоди та 4000 грн витрат на правничу допомогу.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими з часу отримання копії вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя   ОСОБА_1