Справа № 526/1294/26
Провадження № 2/526/1116/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

17 червня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - Черкова В.Г.
з участю секретаря – Лопушняк Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/1294/26 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
в с т а н о в и в:

01 травня 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами в розмірі 85 739,79 грн.
Ухвалою від 08 травня 2026 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. 
Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 08.05.2026, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника.
Відповідач ОСОБА_1 цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 13.05.2026 року. 
03 червня 2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погоджується, вважає, що заявлена позивачем до стягнення сума є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки значна її частина складається не з фактично отриманих відповідачем коштів, а з пені, неустойки та штрафних санкцій. Посилається на те, що виникнення заборгованості було зумовлене тяжкими життєвими та сімейними обставинами, а не наміром ухилитися від виконання зобов`язань. Окремо звертає увагу, щодо наданого позивачем розрахунку у частині стягнення за кредитним договором №8912934 від 21.05.2025 року, а саме стосовно дострокового стягнення всієї суми заборгованості, вважає її передчасною та недоведеною, оскільки датою повернення кредиту є – 15.05.2026 року, тоді як позивач звернувся з вимогою до закінчення строку кредитування. Крім того, категорично заперечує у частині стягнення заборгованості щодо кредитного договору №71383631, оскільки нею на погашення заборгованості були здійснені платежі, загальна сума яких становить 8 435, 52 грн, що вже перевищує суму наданого кредиту. Відтак просить відмовити у стягненні пені, штрафів, неустойки, комісій та інших недоведених і неспівмірних нарахувань.
08 червня 2026 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити зазначаючи, що пояснення відповідача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
21.05.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 8912934, 21.08.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №71383631, 24.03.2025 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1712536, 03.10.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики №7873761, вищевказані договори укладено в електронній формі, зі змістом яких відповідач був ознайомлений на момент їх укладення. У відповідності до умов договору, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору. Сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі. Разом з тим, відповідачем було здійснено часткову оплату кредитної заборгованості, що є підтвердженням того, що відповідач визнала кредитний договір, отримала кредитні кошти та здійснювала певні заходи на погашення заборгованості.
Отже, вважає, що позивачем доведено факт укладення вищевказаних договорів, тому позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих зобовязань. 
У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.
Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність до порушення таких його прав відповідачки ОСОБА_1 , встановив наступне.
Судом встановлено, що 21 травня 2026 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит з оплатою частинами №8912934, у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідачу було передано у власність грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн. Строк кредитування 360 днів. Розмір першого обов`язкового платежу 4 117,50 грн. Дата першого обов`язкового платежу 19.06.2025. Денна процентна ставка в день 0,998 %, знижена процентна ставка 0,57 % у день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3194,73 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 41 332,50 гривень.
Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (Проценти) від суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору.
Договір підписано відповідачем електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором 584075.
Як вбачається з довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: 1) Дата 21.05.2025; 2) Номер платежу 01d008fa-13f5-4389-8676-4d4ad89b0062; 3) Сума 9000.00 грн; 4) Отримувач Чорногор Оксана - ЕПЗ номер НОМЕР_1 (а.с 15)
Відповідно до розрахунку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», станом на дату відступлення вимоги заборгованість за договором №8912934 становить: сума основного боргу – 8799,25 грн, сума боргу за процентами – 7275,00 грн.
26 січня 2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26/01/26, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, відповідно до п.1.3 договору факторингу ТОВ «Фінансова Компанія«1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» зобов`язалось повідомити боржників протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитними договорами про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників №1 від 26.01.2026, підтверджує факт переходу від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу. (а.с. 18 зворот).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 від 26.01.2026 до договору факторингу № 26/01/26 від 26.01.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 074, 95 грн., з яких:
-8 799, 95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу;
-7 275, 00 грн. – сума заборгованості за відсотками;
30.01.2026 на виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило фінансування, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. ( а.с. 19)
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.01.2026 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Згідно з розрахунку ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №8912934 від 21.05.2025 складає 16 074, 95 грн.
21.08.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71383631, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків відповідно до умов договору у розмірі 0,760% за день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1309,11%, строк договору 25 днів, до 14.09.2025. (п.2.2, 2.3 Договору). Договір підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора 50466.
Згідно з п.2.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми кредиту та Комісію за надання кредиту.
Підписанням цього Договору позики Відповідач підтвердила, що вона ознайомилась на сайті з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект Договору, політикою конфіденційності, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, іншою інформацією про Кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Кредитодоавця, інформацією що передбачена ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії» Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про захист персональних даних» (п. 5 Кредитного договору). 
Згідно п.2.2.4 Кредитного договору №71383631, передбачена відповідальність позичальника за порушення виконання зобов`язань щодо погашення суми позики за цим договором, згідно якого він зобовязувається сплатити нараховані проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі 4% від суми позики за кожен день прострочення повернення. 
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком до договору, проценти за весь період кредитування становлять 320,00 гривень, які відповідач разом із тілом кредиту повинен був повернути до 14.09.2025.
Паспорт споживчого кредиту до договору про надання коштів у кредит (з комісією про надання кредиту) Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) містить, зокрема, надану кредитодавцем інформацію та його контакті дані, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та порядок повернення кредиту.
Згідно з заявкою опитувальника-клієнта на отримання фінансового кредиту від 21.08.2025, вбачається, що така містить загальну інформацію про кредит, персональні дані позичальника, також вказано номер банківської картки НОМЕР_2 (а.с.24).
В подальшому 14.09.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №15778377 до Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71383631 від 21.08.2025, відповідно до умов якої сторони продовжили строк кредитування на 25 днів та п.п. 2.2.2 п 2.2 Договору виклали в новій редакції. 
Додаткова угода №15778377 до Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71383631 від 21.08.2025 разом із додатком № 1 до нього підписано ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 42354.
Факт перерахування кредитних коштів від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за кредитним договором № 71383631 від 21.08.2025 ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням АТ «Таскомбанк» відповідно до якого було здійснено переказ грошових коштів відповідачу, зокрема: дата і час платіжної операції (21.08.2025 о 16:12:23) на картку НОМЕР_3 , сума зарахування 8 000,00 грн.
26 січня 2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26/01/26, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, відповідно до п.1.3 договору факторингу ТОВ «Фінансова Компанія«1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» зобов`язалось повідомити боржників протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитними договорами про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників №2 від 26.01.2026, підтверджує факт переходу від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу. (а.с. 29).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 від 26.01.2026 до договору факторингу № 26/01/26 від 26.01.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 834,59 грн., з яких:
-6 924,48 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу;
-11 910,11 грн. – сума заборгованості за пенею;
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.01.2026 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Згідно з розрахунку ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №71383631 від 21.08.2025 складає 18 834,59 грн.
Також, 24 березня 2025 між між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 1712536. На підставі кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 10 600,00 грн, строком на 345 днів, з процентною ставкою 3257,21 відсотків річних, денна процентна ставка складає 0,97%. Комісія за надання кредиту становить 2650,00 грн. і нараховується за ставкою 25,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.2, 1.3, 1.5.1 Договору).
Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватись позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, що є Додатком № 1 до Договору. Дата повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом 04.03.2026 (дата остаточного погашення заборгованості) (а.с. 33-35).
Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 погодилася на укладення Договору про споживчий кредит №1712536 підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором 417357.
Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікація позичальника.
Відповідно до заяви на отримання кредиту №1712536 відповідач підтвердила достовірність наданої інформації.
Факт перерахування кредитних коштів від ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» за кредитним договором № 1712536 від 24.03.2025 ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням №41777383 від 24.03.2025, згідно якого було перераховано кошти ОСОБА_1 на її платіжну карту в сумі 10 600,00 грн., маска картки НОМЕР_4 . (а.с 39)
26 лютого 2026 року між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 26022026, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 40-41).
На виконання Договору факторингу № 26022026 від 26.02.2026 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 26.02.2026 року (а.с. 41).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №26022026 від 26.02.2026 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 1712536 у розмірі 27 374,00 грн, із яких: 9 034,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 13 040,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 5300,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26 лютого 2026 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
03 жовтня 2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 7873761 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір та додатки до нього підписані сторонами, а позичальником зокрема одноразовим ідентифікатором Ве03О6.
Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 7500,00 грн, строком на 15 днів, із сплатою: 0,01% за кожен день користування кредиту; 12,61% комісії від суми позики, що складає 945,75 грн. Строк дії договору до 17.10.2025.
Факт перерахування ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» позичальнику ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 7500,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2 підтверджується квитанцією ТОВ «ПрофітГід» № 45949-44417-71844 від 03.10.2025.(а.с. 42)
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Сіроко Фінанс», за договором №7873761 від 03.10.2025, загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.02.2026 становить 23 456,25 грн. (а.с. 48).
20 лютого 2026 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Сіроко Фінанс`було укладено договір факторингу №20022026/4 (а.с. 50). За цим договором ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), за плату за позикою (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Сіроко Фінанс», перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1.).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників від 20.02.2026, підтверджує факт переходу від ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу. (50 зворот).
24.02.2026 на виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило фінансування, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. (а.с. 51)
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу №20022026/4 від 20.02.2026 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 23 456,25 грн., з яких: 7500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10,50 грн. сума заборгованості за відсотками; 945,75 грн. сума заборгованості за комісією (а.с. 51 зворот)
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.02.2026 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Отже, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитних договорів, утворилась загальна заборгованість у розмірі 85 739,79 грн., право вимоги до якої отримав позивач згідно договорів факторингу. Вказане підтверджується відповідними розрахунками заборгованості за кредитними договорами.
Всупереч умовам вищевказаних кредитних договорів відповідач не виконала своїх зобов`язань, заборгованість не погасила. 
Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за Допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що укладені між сторонами договори про надання кредиту, є укладеним з додержанням письмової форми визначеної законом, оскільки укладений з додержанням процедури визначеної законом України «Про електронну комерцію», та підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку визначеному ст. 12 Закону та умов кредитного договору.
На підтвердження факту укладення даних договорів відповідачем свідчить зазначення в договорах її особистих даних, таких як номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання, а також існування самого тексту договору у позивача, який згідно зі ст. 11 Закону є оригіналом такого договору.
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання:, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом,
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Доказів на спростування факту укладення вказаних договорів та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
Згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язується вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою в порядку, визначеному цим договором.
Всупереч умовам договорів позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. 
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Також ч.3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Ч.1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Виходячи з наданих позивачем доказів фінансові установи виконали свій обов`язок своєчасно та у повному обсязі, а ОСОБА_1 порушила умови договору та зобов`язання по погашенню позики. 
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами: №8912934 від 21.05.2025; № 71383631 від 21.08.2025; № 1712536 від 24.03.2025; №7873761 від 03.10.2025, що підтверджується змістом договорів, реєстрами прав вимог, які досліджені судом.
Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. 
Також, відповідачем не надано до суду будь-яких доказів відсутності розміру заборгованостей, а тому надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитними договорами є чинними.
Суд дійшов висновку, що підписавши кредитні договори, відповідач посвідчила свою обізнаність та згоду з їх умовами. При укладенні кредитних договорів волевиявлення сторін було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, та був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником. Ознайомившись з умовами кредитного договору, відповідач мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього та на момент його підписання додаткових вимог щодо спірних умов договору не заявляла, що свідчить про свідоме визнання нею умов договору.
Відповідач з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, отримавши від останньої всю, передбачену законодавством інформацію, перед укладанням кредитних договорів. 
На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не зверталася до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, фактично погодилася зі всіма умовами такого договору.
Таким чином, враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, суд вважає,що відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ», ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» або відмовитись від них протягом 14 днів з моменту укладення договору.
Проте, ОСОБА_1 цього не зробила, натомість користується кредитними коштами, отриманими від позивача. 
Визначаючи розмір заборгованості за відсотками та тілом кредиту щодо кредитного договору № 8912934 від 21.0.52025, суд виходить із такого.
У пункті 2.2.1 договору встановлено сума кредиту 9 000,00 грн., строк кредитування 360 днів, дата повернення кредиту 15.05.2025.
Із матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором позивач звернувся до суду з вимогою дострокового повного погашення заборгованості. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за Договором №8912934 заборгованість ОСОБА_1 станом на 26.01.2026 року становить 16 074,95 грн, враховуючи погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами, неустойки, комісії, на загальну суму 16 759 грн. та 92 грн.
Проте суд з наданими стороною позивача розрахунками не погоджується.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку.
На виконання вимог, зокрема, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом.
Пунктом 2.2.8 Договору № 8912934 від 21.05.2025 року передбачено сплату комісії за надання кредиту 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає в розмірі 1552,50 грн.)
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 28).
Інакше кажучи, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25).
Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо).
Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункти 29-31).
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору № 8912934 від 21.05.2025 року, щодо сплати комісії в розмірі 1552,50 гривень за надання кредиту є нікчемними.
Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання кредиту, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк. Такий висновок сформульовано Верховний Судом в постанові від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц.
Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно ЗУ від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позовних вимог слід також відмовити.
Таким чином, з розрахунку вбачається, що позивачем безпідставно нараховувалися неустойка у розмірі 4500,00 грн. та комісія у розмірі 1552,20 грн., а кошти, які позичальник сплачував як тіло кредиту та відсотки за користування кредитом, спрямовувались на погашення указаних платежів.
Відтак, оскільки позивачем неправомірно здійснене нарахування неустойки та комісії за видачу кредиту, зазначені кошті у розмірі 6 052,20 грн. необхідно спрямувати на погашення такої складової заборгованості, як відсотки за користування кредитними коштами.
В той же час, визначаючи розмір заборгованостей за кредитними договорами: № 71383631 від 21.08.2025 р, № 1712536 від 24.03.2025 р., №7873761 від 03.10.2025 р., суд приходить до висновку про про відмову у частині стягнення комісій та неустойки за вищезазначених обставин.
З урахуванням вище зазначеного, позовна заява ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" підлягає частковому задоволенню.
За приписами ч. 1.ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662 гривень 40 копійок. Проте, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 39,04%, то судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить розмірі 1 039 грн 40 коп.
Керуючись ст.ст. 509, 526, 527 ч.1, 530, 536, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 273, 280-282, 352-355, п.3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:

- позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд.2 реквізити IBAN № НОМЕР_6 в АТ «ТАСКОМБАНК») суму заборгованості: 
за Кредитним договором №8912934 в розмірі 10 002,75 грн, з яких:
-8 799,95 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
-1 222,80 грн – сума заборгованості за відсотками;
за Кредитним договором №71383631 в розмірі 6 924,48 грн., з яких:
-6 924,48 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу;
за Кредитним договором №1712536 в розмірі 9 034,00 грн., з яких:
-9 034,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу;
за Договором позики №7873761 в розмірі 7 510,5 грн, з яких:
-7 500,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
-10,50 грн – сума заборгованості за відсотками;
Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 33 471,73 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати в розмірі 1 039 (одна тисяча тридцять дев`ять ) грн. 40 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 17.06.2026

Повне найменування сторін:

Позивач - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місцезнаходження - м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 35625014;

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий: В. Г. Черков