ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа №568/262/26
Провадження № 3/568/234/26

19 травня 2026 року м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Кондратюк В.В.,
за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Ванжули Я. В. (в режимі ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів матеріали, які надійшли від батальйону №3 з обслуговування Дубенського району Полку патрульної УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
УСТАНОВИВ:
31.01.2026 о 21 год. 13 хв. с. Крупець, дорога АД М—06 Киїів-Чоп 423 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Kongoo н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкогол. з побожними рота; поведінка, що не відповідає обстановці; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510 (0461) та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Згідно ст. 266 ч. 2 КУпАП велася безперервна відео фіксація на технічний пристрій: № 469333, 476912.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту – ПДР України), а його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту – КУпАП).
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізувавши своє право керувати транспортним засобом, погодився нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки визначені національним законодавством України.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, відомості про оскарження ним дій працівників поліції суду не надано.
У поясненнях захисника ОСОБА_1 адвоката Халупко С.В. вказано наступні доводи закриття справи про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Доводи захисту зводяться до такого.
Відеозапис не фіксує жодних доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 , порушення ним ПДР, а в матеріалах справи не зазначено підстави для зупинення транспортного засобу, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм, таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку автомобіля. А тому, всі наступні вимоги працівників поліції, в тому числі вимогу на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості про надання ОСОБА_1 , примірника акту огляду, разом із тим як відсутні підтверджуючі відомості відмови від отримання даного примірника, що є порушенням п. 19 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 яким визначено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається у закладі охорони здоров`я.
Захисник зазначає, що у графі 11 «До протоколу додаються», протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №580274, зазначено «.. відеодиск..», але не вказано що це за відеодиск, яке саме відео на ньому зберігається і яким чином (з якого технічного засобу) воно було зроблено, відсутня ідентифікація самого диску (немає його номеру тощо).
Крім того акцентує увагу судді на тому, що на відеозаписах не встановлено факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом (перебування ОСОБА_1 за кермом ще не підтверджує його ним керування), факт його зупинки із детальним поінформуванням водія про причину зупинки відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» так як задокументованих доказів порушення ПДР які б підтверджували законність зупинки немає.
Також, поліцейськими не було всебічно, об`єктивно та в повному обсязі зібрано доказів по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 : на відеозаписі №1 зафіксовано факт того що поліцейський нібито відчув запах алкоголю, але не від самого ОСОБА_1 а з салону автомобіля в якому була присутня дружина ОСОБА_1 і яка повідомила поліцейському що запах алкоголю є від неї, але поліцейським це було проігноровано, навіть не опитано дану громадянку, не з`ясовано відомостей які б могли свідчити на користь чи проти ОСОБА_1 . Поліцейські проігнорували свій обов`язок повного та всебічного зібрання доказів, який зафіксований у ст. 251 КУпАП 
Вказує, що зафіксований на відеозаписі характер поведінки ОСОБА_1 , під час спілкування з працівниками поліції не дає підстав для висновку про наявність у нього хоча б однієї з ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, його поведінка була адекватною для подій, що відбувались, а аргументи працівника поліції повідомлені ОСОБА_1 що у нього нібито було: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя не чим не підтверджені і не аргументовані, оскільки на наданих відеозаписах ці ознаки не зафіксовано у ОСОБА_1 .
Згідно доводів захисника Халупко С.В. акт огляду, згідно внесених до нього поліцейським відомостей, було складено о 21:18 а направлення о 21:22, що не може відповідати дійсності, оскільки на наданих відеозаписах а саме у відеозаписі №1 чітко зафіксовано, що о вказаний в Акті огляду та Направлені час, поліцейський фізично не міг здійснити оформлення даних документів, так як о 21:23 поліцейський здійснив затримання ОСОБА_1 , а до цього часу вище вказані документи не складались. Сторона захисту звертає увагу судді на те що у відеозаписі №4 чітко зафіксовано, що о 21:55 ОСОБА_1 було доставлено до приміщення медичного закладу, де він чекав лікаря, а поліцейські тільки після цього розпочали процес складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 . Це підтверджує внесення до Акту огляду та Направлення неправдивих, недостовірних відомостей що є доказом порушення процедури здійснення огляду та прав ОСОБА_1 .
Справа розглядалася 03.03.2026, 17.03.2026, 27.03.2026, 21.04.2026, 30.04.2026, 14.05.2026 та 19.05.2026.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Ванжула Я.В. надав пояснення згідно поданих захисником Халупко С.В. письмових пояснень по справі.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Як зазначено частинами 1-3 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному провадженні за формою, на відмінну від їх належності, що визначається як придатність таких доказів для використання їх за змістом.
При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У пункті 3 вказаної Інструкції роз`яснено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). ( п. 7 Інструкції).
Відповідно до п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. ( ч. 4,5,6 ст. 266 КУпАП).
За приписами п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12. 2008 № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580274 від 31.01.2026, який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, місце його вчинення, опис установлених обставин, він містить підписи працівника поліції, ОСОБА_1 від підпису відмовився;
- протоколом про адміністративне затримання № 012157 за ч. 1 ст. 130 від 31.01.2026 за яким затирання відбулося 31.01.2026 о 21. год 25 хв з мотивів припинення адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення;
- актом огляду від 31.01.2026 21 год. 18 хв., згідно якого, огляд проведений у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; різка зміна забарвлення шкірного пориву обличчя; поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду за допомогою Газоаналізатор Alcotest Drager № 7510/0461) ОСОБА_1 відмовився. Свідки відсутні, проводилася фіксація за допомогою технічних приладів відеозапису № 476912, № 469333;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 31.01.2025 о 21 год. 22 хв. ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я КНП «Дубенська міська лікарня», у зв`язку із виявленням поліцейським у нього ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка що не відповідає обстановці. Огляд у медичному закладі не проводився, ОСОБА_1 відмовився;
- зобов`язанням, згідно якого 31.01.2026 працівниками поліції було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом «Renault Kangoo»;
- оглянутими в судовому засіданні відеозаписами, які містяться на диску та підтверджують факт керування транспортним засобом та відмовою від проходження медичного огляду. Вказаний відеозапис зроблено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, в тому числі щодо безперервності запису згідно п. 5 вказаної Інструкції.
Так, з відеофайлу «clip-1.mp4» суддею встановлено, що: о 21:26:52 год працівник поліції звертається до ОСОБА_1 з пропозицією пройти огляд «Пропоную вам пройти огляд ще раз, відмовляєтесь?», на що останній відповідає «Відмовляюсь»; о 21:26:54 працівник поліції звертається до ОСОБА_1 «Пропоную Вам в медичному закладі пройти відповідний медичний огляд. Відмовляєтесь чи погоджуєтесь?», на що ОСОБА_1 відповідає «Якщо я скоїв ДТП», на повторне питання «Відмовляєтесь чи погоджуєтесь?» ОСОБА_1 знову повторює «Якщо я скоїв ДТП».
Щодо рапорту від 01.02.2026 складеного Інспектором взводу 3 роти батальйону 3 В. Джораєвим, то суддя не враховує такий як доказ вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , однак даний рапорт свідчить про послідовність подій, які стали підставою для складання адміністративних матеріалів.
Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначені в протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо клопотання захисника про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, суддя дійшов висновку, що воно, не підлягає до задоволення в силу наступного.
Суддею перевірено заперечення висловлені стороною захисту щодо порушень з боку працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та не встановлено таких при його оформленні виходячи із наступного.
Щодо керування транспортним засобом.
Суддя не бере до уваги доводи сторони захисту в частині не доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема відеозаписом, який долучений до матеріалів справи – файл:
-«IMG_0196.MP4» та «IMG_0197.MP4» де чітко зафіксовано рух автомобіля Renault Kongoo н.з. НОМЕР_3 , до якого після зупинки підходять працівники поліції 
-«clip-0.mp4», де зафіксовано, як працівник поліції підходить до автомобіля «Renault Kongoo, у якому, на місці водія знаходися ОСОБА_1 , причому автомобіль в цей час був заведений, а о 21:29:27 ОСОБА_1 вимикає запалення автомобіля.
Окрім того, ОСОБА_1 жодного разу не заперечував факт керування ним даним транспортним засобам, а навпаки неодноразово задавав працівникам поліції запитання щодо підстав його зупинки.
Такі доводи захисту є суперечливими з поведінкою та поясненнями ОСОБА_1 , що зафіксовані на відеозаписах 31.01.2026, а тому такі покликання суддя розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє аргументи захисника.
Щодо зупинки транспортного засобу
Суддею під час перегляду відеозаписів встановлено, що підстава зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівником поліції була оголошена.
Разом з тим суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.
Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР.
Разом з тим, судді не надано доказів оскарження дій працівників поліції, щодо зупинки ОСОБА_1 , та відповідно результатів такого оскарження.
Таким чином, зупинка автомобіля була цілком законною і відповідала положенням п.2 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», у відповідності з яким поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів, такі обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Щодо часу складення акту огляду на направлення. 
Зауваження захисника щодо часу складення акту огляду та неналежного оформлення направлення на огляд водія , суддя не приймає до уваги, оскільки такі складені на основі форм акту та направлення, що затвердженні відповідними нормативними актами, а часові розбіжності не спростовують факту відмову водія від проведення огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, що встановлено суддею з дослідженого в ході судового розгляду відеозапису.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено право на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
З огляду на те, що в ході судового розгляду встановлені визначені ст. 280 КУпАП обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, інші аргументи та доводи захисника адвоката Халупко С.В. не досліджуються суддею.
Відтак, суддя не вбачає підстав до задоволення клопотання захисника Халупко С.В. про закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Оскільки під час розгляду справи встановлена провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, у справі, необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме про накладення адміністративного стягнення.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.
Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.
Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання КУпАП.
У ч.2 ст.33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Разом з тим санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Тобто, санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Унаслідок порушення особою правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
З урахуванням вищенаведеного, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, яка визначена ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Інформація щодо наявності пільг встановлених законодавством України у ОСОБА_1 в суду немає, такої інформації він особисто суду не повідомляв.
Таким чином, на підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 130, 283, 284, 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300; Код за ЄДРПОУ: 38012494; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UA218999980313020149000017001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;
- витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.
Повний текст постанови судді складено 25.05.2026.

Суддя Володимир КОНДРАТЮК