Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/7153/25
Провадження № 2/650/67/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:  
головуючого судді      Ковальчук О. В.,
за участю:
секретаря судового засідання    Чечун В.Ф.,
справа № 650/7153/25
сторони справи:
позивачі за первісним позовом та 
відповідачі за зустрічним позовом    ОСОБА_1 
ОСОБА_2 
відповідач за первісним позовом 
та позивач за зустрічним позовом   ОСОБА_3  

відповідач за первісним позовом    Бериславська міська
військова адміністрація
Бериславського району 
Херсонської області 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права на частку у праві спільної сумісної власності подружжя,- 
в с т а н о в и в : 

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів – ОСОБА_4 .
За життя ОСОБА_4 був власником частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за їхніми заявами про прийняття спадщини Бериславською державною нотаріальною конторою Херсонської області 12.04.2011 року була заведена спадкова справа № 51007899 (№ у нотаріуса 164/2011).
Свідоцтва про право на спадщину за законом нам не видавалися.
16 жовтня 2025 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. з проханням видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, яке за життя належало їхньому батькові ОСОБА_4 . Але, приватний нотаріус надав усне пояснення, яким відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову частину житлового будинку у зв`язку з тим, що спадкова справа після смерті їхнього батька була заведена Бериславською ДНК і так як немає доступу до спадкової справи у зв`язку з військовою агресією російської федерації, Бериславська ДНК розташована на території активних бойових дій та до неї відсутній доступ, а тому нотаріус не має змоги встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину, у зв`язку з чим позивачі змушені звернутися до суду з даною позовною заявою. 
Ухвалою суду від 27.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 
26.01.2026 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява.
Ухвалою суду від 27.01.2026 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
Ухвалою суду від 02.04.2026 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося.
Позивачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Просять суд задовольнити вимоги позову з урахуванням обставин викладених у ньому. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, за первісним позовом визнала.
Представник відповідача Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Позивач ОСОБА_3 за зустрічним позовом звернулася до суду з зустрічною позовною заявою в якій зазначила, що вона позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визнає в повному обсязі, вважає таким, що відповідає дійсності та вимогам закону. Не має заперечень проти даного позову, але має самостійні позовні вимоги з огляду на наступне:
13 жовтня 1979 року між нею ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 13.10.1979 року, виданим м. Берислав райвідділ ЗАГС Херсонської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 13.10.1979 року зроблено запис за № 149. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка – ОСОБА_6 . 
В період шлюбу ними як подружжям було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 13.11.1987 року, посвідченого Бабченко М.Д. державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори 13.11.1987 року за реєстровим № 508050 та зареєстрованого в Херсонському БТІ 20.04.1989 року в реєстрову книгу № 14 за реєстраційним № 2988, а отже зазначене нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, хоча і було особисто зареєстроване за чоловіком ОСОБА_4 . 
Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, сере іншого і визнання права. 
Відповідно до ст. 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. 
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Аналогічна норма закріплена і в ст. 368 ч. 3 ЦК України, у якій зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, або законом.
Тобто, так як в період шлюбу ними як подружжям було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а отже зазначене нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і її частка житлового будинку не може бути спадковим майном ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В зв`язку з чим, просить прийняти зустрічний позов до розгляду в одному провадженні з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом.
Первісний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом – задовільнити.
Провести розподіл спільного сумісного майна подружжя визнавши за ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт Серії НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області від 15.03.1999 року, РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . 
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за первісним позовом та відповідачі за зустріним позовом не заперечили проти зустрічного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, зустрічні позовні вимоги, суд приймає до уваги наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів – ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 22.12.2010 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області, про що в Книзі реєстрації смертей 22.12.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 216.
Родинні стосунки з батьком ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвами про народження позивачів.
За життя ОСОБА_4 був власником частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 13.11.1987 року, посвідченого Бабченко М.Д. державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори 13.11.1987 року за реєстровим № 508050 та зареєстрованого в Херсонському БТІ 20.04.1989 року в реєстрову книгу № 14 за реєстраційним № 2988. Так як даний спадковий будинок був придбаний у шлюбі, то інша частина житлового будинку фактично належить відповідачу по справі, їхній матері – ОСОБА_3 та не може бути включена до спадкової маси. 
Після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за нашими заявами про прийняття спадщини Бериславською державною нотаріальною конторою Херсонської області 12.04.2011 року була заведена спадкова справа № 51007899 (№ у нотаріуса 164/2011), що підтверджуються Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 26666040 від 12.04.2011 року. Свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися.
16 жовтня 2025 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. з проханням видати їм Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, яке за життя належало їхньому батькові ОСОБА_4 . Але, приватний нотаріус надав усне пояснення, яким відмовив позивачам у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову частину житлового будинку у зв`язку з тим, що спадкова справа після смерті їхнього батька була заведена Бериславською ДНК і так як немає доступу до спадкової справи у зв`язку з військовою агресією російської федерації, Бериславська ДНК розташована на території активних бойових дій та до неї відсутній доступ, а тому нотаріус не має змоги встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину. А таким чином, на підставі вищевикладеного, приватним нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання право власності в порядку спадкування, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82920179 від 16.10.2025 року, сформованим Жолуденко О.О., приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як визначено статтею 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч.2).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Стаття 1261 ЦК України, передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті батька – ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є лише діти спадкодавця: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Інші спадкоємці першої черги відсутні, так як батьки спадкодавця померли раніше, у шлюбі батько на час своєї смерті не перебував, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу наших батьків серії НОМЕР_5 від 02.08.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 103 від 02.08.2006 року. 
Згідно ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Як унормовує ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У розділі 2 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачою свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29 січня 2009 року, зазначено, що спадкова справа на майно та майнові права померлого на території України спадкодавця може бути заведена тільки одна.
У відповідності до п. п. 2.1 п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини, тобто за місцем останнього проживання спадкодавця, а якщо місце проживання спадкодавця невідоме, за місцезнаходженням нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна.
Положенням п. п. 2.7 п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що за заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину може бути здійснена передача спадкової справи до іншого приватного нотаріуса (державної нотаріальної контори) в межах одного нотаріального округу після закінчення встановленого законодавством строку для прийняття спадщини у разі припинення, зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, тимчасового блокування або анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру прав.
Відповідно до п. п 2.8 Порядку у разі передачі спадкової справи для ведення іншому приватному нотаріусу (державній нотаріальній конторі) нотаріус, який веде незакінчену спадкову справу або зберігає закінчену спадкову справу, та приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), якому (якій) ця справа передається, складають акт приймання-передавання у двох примірниках з описом документів, наявних у спадковій справі (у випадку передачі спадкової справи комісією з ліквідації державної нотаріальної контори або комісією з приймання-передавання документів діловодства акт приймання-передавання підписується членами відповідної комісії). У книзі обліку і реєстрації спадкових справ та алфавітній книзі спадкових справ приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), який (яка) передає спадкову справу (у разі ліквідації державної нотаріальної контори - голова комісії з ліквідації; у разі якщо приватний нотаріус не може особисто здійснити передачу спадкової справи, - голова відповідної комісії головного територіального управління юстиції), проставляє відповідні відмітки про передачу спадкової справи із зазначенням про акт приймання-передавання.
Відповідно до п. п. 2.9. Порядку спадкова справа передається разом із супровідним листом, тобто передача спадкової справи між нотаріусами здійснюється фактично.
Право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Щодо вирішення зустрічного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1278 Цивільного кодексу України (далі – Кодекс) частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.
При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності (п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі – Постанова)).
Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом (стаття 1267 Кодексу).
Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Якщо спадкоємці не дійшли згоди, вони можуть вирішити питання у судовому порядку.
У разі виникнення спору між спадкоємцями щодо виділу їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку (частина перша статті 1279 ЦКУ) суд повинен враховувати використання цього майна одним із спадкоємців, тривалість такого користування, призначення цих предметів, інші обставини, які мають істотне значення .
Спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення (ч. 2 статті 1279 Кодексу).
Такий виділ може бути здійснений спадкоємцями за взаємною згодою, шляхом укладення договору або (у разі наявності спору) в судовому порядку. Якщо ж неможливо виділити частку спадкоємця у натурі, то спадкове майно передається одному із спадкоємців, а іншим - відповідна грошова компенсація.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.
Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст.1216-1218, 1261 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права на частку у праві спільної сумісної власності подружжя – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на спадкове майно, а саме частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на спадкове майно, а саме частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права на частку у праві спільної сумісної власності подружжя – задовольнити. 
Провести розподіл спільного сумісного майна подружжя визнавши за ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт Серії НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області від 15.03.1999 року, РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області від 17.11.1997 року, РНОКПП НОМЕР_6 .

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт Серії НОМЕР_9 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області від 25.01.2001 року, РНОКПП  НОМЕР_7 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт Серії НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області від 15.03.1999 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ковальчук О.В.