Справа № 287/845/26
1-кп/287/481/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року   м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Олевську кримінальне провадження №12026060520000093 від 10.05.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сновидовичі Рокитнівського району Рівненської області, українець, громадянин України, освіта середня, одружений, не працюючий, інвалід 3 групи, на утриманні має одну неповнолітню дитину 2014 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.05.2026 приблизно о 18 годині ОСОБА_4 приїхав на гужовій повозці з конем у лісовий масив Покровського лісництва Білокоровицького надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» Державного підприємства (ДП) «Ліси України», де у кварталі 16 виділі 18 та кварталі 20 виділі 1, вирішив здійснити незаконну порубку дерев породи сосна. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконну порубку дерев породи сосна, ОСОБА_4 , перебуваючи у лісовому масиві Покровського лісництва Білокоровицького надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України», а саме поблизу с. Млинок, Олевської ОТГ, Коростенського району Житомирської області, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, без відповідного на те спеціального дозволу (лісорубного квитка), який видається відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України та Постанови Кабінету міністрів України №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» за допомогою бензопили незаконно зрізав 4 дерева породи сосна у кварталі 16 виділі 18 та кварталі 20 виділі 1, які надалі розкряжував на 16 сортиментів довжиною по 4,5 метри та завантажив на гужову повозку з метою подальшого перевезення незаконно зрубаних дерев. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , щодо порубки 4 дерев породи сосна у кварталі 16 виділі 18 та кварталі 20 виділі 1 Покровського лісництва Білокоровицького надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України», заподіяно істотну шкоду для навколишнього природного середовища, в особі Олевської міської ради Коростенського району Житомирської області на загальну суму 53 864 гривні 55 копійок. Після вчинення незаконної порубки, ОСОБА_4 , діючи умисно, без будь-яких дозвільних документів, що надають останньому, право транспортувати деревину, здійснив подальше перевезення незаконно зрубаних дерев породи сосна у кількості 16 сортиментів довжиною по 4,5 метри загальним об`ємом 2,502 м.куб., до лісопильні, де вивантажив незаконно зрізану деревину з метою подальшого розпилу. Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив незаконну порубку та перевезення незаконно зрубаних дерев породи сосна, що заподіяло істотну шкоду у сумі 53 864 гривні 55 копійок.
Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні незаконної порубки дерев та перевезенні незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.
26.05.2026 начальник Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості.
Відповідно до цієї угоди, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні. Домовленості щодо співпраці обвинуваченого ОСОБА_4 у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, місця не мали.
Згідно умов угоди сторони узгодили між собою вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні вказаної угоди. 
Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості. 
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Стосовно речових доказів, прокурор вважає, що арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 15.05.2026 у справі №287/728/26 номер провадження 1-кс/287/115/26, необхідно скасувати та лісопродукцію породи сосна у кількості 16 сортиментів, довжиною по 4,5 метри, об`ємом 2, 502 м.куб. передати Білокоровицькому надлісництву філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України». Також, просив передати цьому ж підприємству зрізи з лісопродукції та пнів, що визнані речовими доказами. Також, просить стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертиз. 
Представник Олевської міської ради Житомирської області підтримав затвердження угоди про визнання винуватості, повідомив, що потерпілою стороною надано згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та підтвердив добровільне часткове відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди у сумі 15000 грн.
Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України. 
Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев та перевезенні незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому права передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам кримінального-процесуального законодавства, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.
Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , такі як беззастережне визнання вини, щире каяття та добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.
Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, який сприяв розкриттю злочину, а також те, що за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину. 
Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, дані про особу обвинуваченого та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання в угоді у виді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.
Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання. 
Відповідно до ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 15.05.2026 у справі № 287/728/26 номер провадження 1-кс/287/115/26 накладено арешт на лісопродукцію породи сосна у кількості 16 сортиментів, довжиною по 4,5 метри, об`ємом 2, 502 м.куб. На підставі положень ч. 4 ст. 174 КПК України, накладений на майно арешт підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати у справі за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України. При цьому, суд відхиляє клопотання прокурора в частині передачі вилученої лісопродукції Білокоровицькому надлісництву філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України», оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів належності вилученої деревини зазначеному підприємству чи інших передбачених законом підстав для передачі йому цього речового доказу. Враховуючи, що вилучена деревина є предметом кримінального правопорушення, а також беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд вважає за необхідне вирішити долю речового доказу шляхом його конфіскації.
Керуючись статтями 100, 368, 370, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 травня 2026 року у кримінальному провадженні №12026060520000093 від 10.05.2026 між начальником Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати  ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4  до вступу вироку в законну силу не обирати. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 15.05.2026 у справі № 287/728/26 номер провадження 1-кс/287/115/26, накладений на майно, вилучене у ході огляду місця події від 09.05.2026.
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз (висновок експерта від 20.05.2026 за № СЕ-19/106-26/8561-ФХЕД у сумі 9627,20 грн, від 18.05.2026 за № СЕ-19/106-26/8569-ТР у сумі 1925,44 грн, від 18.05.2026 за № СЕ-19/106-26/8579-ТР у сумі 1925,44 грн, від 14.05.2026 за № СЕ-19/106-26/8574-ТР у сумі 1925,44 грн, від 18.05.2026 за № СЕ-19/106-26/8581-ТР у сумі 1925,44 грн) в сукупному розмірі 17328 гривень 96 копійок.
Речові докази:
- лісопродукцію породи сосна у кількості 16 сортиментів, довжиною по 4,5 метри, об`ємом 2, 502 м.куб. конфіскувати;
- чотири зрізи з комлевих частин лісопродукції та чотири зрізи з пнів – знищити. 
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:	  	ОСОБА_1