Справа № 727/680/26 
Провадження № 2-о/727/72/26

РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді: Літвінової О.Г.,
присяжних: Арбузова О.С., Дудніков А.П.,
за участю секретаря: Гавалешко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Посилалась на те, що він є сином військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
27 грудня 2024 року солдат ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 до Збройних Сил України відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та указу Президента України про мобілізацію. Військову службу він проходив на посаді навідника 3 мотопіхотного відділення взводу мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 .
У період з 11.05.2025 року по 06.06.2025 року його батько, ОСОБА_3 , брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії Російської Федерації проти України в Донецькій та Луганській областях, забезпечуючи їх здійснення перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.
Сповіщенням сім`ї №5749 від 12.06.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 сповіщено, що його батько, ОСОБА_3 07 червня 2025 року зник безвісти в ході бойових дій біля с. Калинівка, Бахмутського р-ну, Донецької обл.
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №341 від 07.07.2025 року службове розслідування завершено та вирішено вважати навідника 3 штурмової роти ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 таким, що зник безвісти з 07.06.2025 року у районі с. Калинівка Бахмутського р-ну, Донецької області.
Згідно витягу ЄРДР 12025262020002274 від 20.06.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 зник безвісти в ході бойових дій біля с. Калинівка, Бахмутського р-ну, донецької області, під час виконання завдань здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони та захисту Батьківщини, місце знаходження останнього невідоме, зв`язку немає.
Зазначає, що оголошення батька померлим йому необхідно для можливості належної реєстрації його смерті, від чого залежить виникнення його майнових та немайнових прав, у тому числі дій, пов`язаних з оформленням встановлених законодавством пільг та соціального захисту.
У зв`язку із зазначеним, просить оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий відділом № 3, м. Вінниця, УДМВС у Вінницькій області від 01 вересня 1998 року, адреса зареєстрованого місця проживання : АДРЕСА_1 ) навідника 3 мотопіхотного відділення взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , який зник безвісти 07 червня 2025 року за обставин, що загрожували йому смертю, у районі с. Калинівка, Бахмутського р-ну, Донецької обл., під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання бойового завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та її територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 на території Донецької області, у період дії воєнного стану.
21 січня 2026 року по справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження.
Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися. Від представника заявника надійшла заява, в якій просила розгляд справи провести у відсутності заявника та її відсутності. Заяву підтримала та просила заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. Звернувся до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства.
Представник заінтересованих осіб: військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України, в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
Як було встановлено судом ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 його батьками: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.9).
Відповідно до довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України №3911 від 09.06.2025 року, виданої ВЧ НОМЕР_5 .06.2025 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, перебуваючи в Костянтинівській міській ТГр, Краматорського р-ну, Донецької області (а.с.13).
Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 12.11.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій) (а.с.37).
Як вбачається із витягу наказу командира військової частини НОМЕР_1 №341 від 07.07.2025 року про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти навідника 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 , службове розслідування завершено та навідника навідника 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 вирішено вважати таким, що зник безвісти з 06.06.2025 року біля села Майське, Краматорського району, Донецької області (а.с.32-34).
У витязі також вказано, що в ході проведення службового розслідування встановлено, що зникнення безвісти з 06.06.2025 року, зокрема, навідника 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 трапилось в ході бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил російської федерації на території Донецької області, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення та не являється особою, яка добровільно здалася в полон, самовільно залишив військову частину, місце служби або дезертирував.
12 червня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 надіслано сповіщення сім`ї №5749, згідно якого ОСОБА_3 , зник безвісти 07.06.2025 року в ході бойових дій біля с. Калинівка, Бахмутського р-ну, Донецької області (а.с.35).
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12025262020002274 від 20.06.2025 року, до реєстру було внесено відомості за ч.1 ст.115 КК України. У витязі вказано, що 06.06.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник безвісти в ході бойових дій біля с. Калинівка, Бахмутського р-ну, Донецької області, під час виконання завдань здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони та захисту Батьківщини, місце знаходження останнього невідоме, зв`язку немає (ЄО 38167) (а.с.36).
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12, 13 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України установлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 травня 2024 року у справі № 337/2489/23 висловив правову позицію, що виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.
Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.
Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
Як зазначає заявник, оголошення померлим його батька – ОСОБА_3 , необхідно йому для отримати свідоцтво про його смерть, від чого залежить виникнення її особистих майнових та немайнових прав, у тому числі вчинення дій, пов`язаних з оформленням встановлених законодавством пільг та гарантій соціального захисту.
Суд зауважує, що відповідно до с. 41 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Вказана одноразова грошова - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" мають право на її отримання.
Батьки відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є особами, які мають право на отримання грошової допомоги.
Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на даний час.
Статтею 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Статтею 48 ЦК України встановлено, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
У частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом».
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309).
Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22.
Судом встановлено, що згідно п.2 Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004.
Пунктом 1 вказаного Наказу затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією,
Так, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, н.п. Калинівка Часовоярської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області розпочалися 07 серпня 2024 року та були завершені 09 жовтня 2025 року.
При цьому, саме з 09 жовтня 2025 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території вказаного населеного пункту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року в справі №755/11021/22 висловлено наступну правову позицію: «Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності (частина 2 статті 89 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про оголошення загиблим його батька, який будучи солдатом ВЧ НОМЕР_1 зник безвісти з 07.06.2025 року в н.п. Калинівка Бахмутського району Донецької області.
На переконання суду, заявником було надано докази, які з достатньою вірогідністю підтверджують загибель ОСОБА_3 у районі воєнних (бойових) дій. Жодних доказів, які б свідчили про те, що після 07.06.2025 року наявна будь-яка інформація про місце перебування чи знаходження ОСОБА_3 , матеріали справи не містять, як і не містять жодних відомостей про нього як про живого.
Таким чином, дослідженні докази дають можливість припустити про ймовірну загибель ОСОБА_3 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини від збройної агресії російської федерації, а тому вимоги заяви підлягають задоволенню.
Оскільки днем зникнення безвісти ОСОБА_3 був встановлений службовим розслідуванням – 07.06.2025 року, суд вважає за необхідне оголосити його померлим із вказаної дати.
При цьому, суд роз`яснює заявнику вимоги ст. 48 ЦК України, відповідно до якої у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно з вимогами ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Керуючись ст.ст.46,48ЦК України,ст.ст. 258,259,263-265,293,306, 315,319,354,355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.
Оголосити померлим військовослужбовця Збройних Сил України за мобілізацією, солдата ОСОБА_3 (   ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 ) навідника 3 мотопіхотного відділення взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , який зник безвісти 07 червня 2025 року за обставин, що загрожували йому смертю, у районі с. Калинівка, Бахмутського р-ну, Донецької обл., під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання бойового завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та її територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 на території Донецької області, у період дії воєнного стану.
Місцем смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , вважати с. Калинівка, Бахмутського р-ну, Донецької обл.
Датою смерті солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 ) вважати день його зникнення - 07 червня 2025 року, як день, коли настали обставини, що загрожували смертю.
Причину смерті громадянина України солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, РНОКПП: НОМЕР_2 , вважати загибель під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини від збройної агресії російської федерації.
Роз`яснити заявнику, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Літвінова О.Г.

Присяжні: Арбузова О.С.

Дудніков А.П.