ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року	справа № 380/16283/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, –

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненаправлення на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідки за формою згідно з додатком 6 відповідно до Постанови КМУ від 20 серпня 2014 р. № 413, яка є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідку за формою згідно з додатком 6 відповідно до Постанови КМУ від 20 серпня 2014 р. № 413, яка є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у ненаданні ОСОБА_1 довідки за формою згідно з додатком 6 відповідно до Постанови КМУ від 20 серпня 2014 р. № 413;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку за формою згідно з додатком 6 відповідно до Постанови КМУ від 20 серпня 2014 р. № 413.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 03.04.2022 перебував у відрядженні у Київській області, де у різні періоди 2022 року приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України. На підтвердження цього позивач посилається на довідку командира військової частини НОМЕР_2 від 05.06.2022 № 2077 (за період з 23.05.2022 по 31.05.2022) та довідку командира військової частини НОМЕР_3 від 04.07.2022 № 2929 (за 21.06.2022 та 24.06.2022). Позивач також зазначає, що на підставі вказаних довідок та інших документів йому нараховувалась та виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі 100 000 грн за участь у бойових діях за низку періодів. Незважаючи на наведене, відповідач (Військова частина НОМЕР_1 ) листами від 15.03.2024 № 1458/2, від 19.11.2024 № 10484/2 та від 30.04.2025 № 5609/2 відмовив у видачі довідки за формою згідно з додатком 6 до Постанови КМУ від 20.08.2014 № 413 з мотивів того, що позивач нібито не виконував бойових завдань. Таку бездіяльність позивач вважає протиправною.
Ухвалою судді від 26.08.2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. Відповідач зазначив, що у період військової служби позивача Київська область з 02.04.2022 і дотепер ніколи не входила до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, а тому позивач не міг приймати участь у бойових діях. Окрім того, відповідач послався на результати досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42024142410000008 від 10.01.2024 за ч. 4 ст. 425 КК України, у межах якого встановлено, що на підставі довідок, виданих військовою частиною НОМЕР_4 , військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , які в період з вересня по грудень 2022 року виконували завдання у складі понтонно-мостової роти в Київській області, яка не включена до Переліку районів ведення бойових дій, незаконно виплачено щомісячну додаткову винагороду в підвищеному розмірі. Відповідач вважає, що нарахування додаткової винагороди не може бути підставою для видачі довідки за формою згідно з додатком 6, а за відсутності фактичних та правових підстав для складання такої довідки відсутні й підстави для подання її на розгляд комісії.
Позивачем подано відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що його участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії підтверджується довідками військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а також наказами Головнокомандувача Збройних Сил України, відповідно до яких Київська область у відповідні періоди була визначена районом ведення воєнних (бойових) дій. Позивач наполягає, що неналежне документування військовою частиною НОМЕР_1 його участі у бойових діях не може покладати на нього негативних наслідків та позбавляти права на статус учасника бойових дій.
Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 проходить (проходив) військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
З 03.04.2022 ОСОБА_1 перебував у відрядженні у Київській області.
Згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_2 від 05.06.2022 № 2077, виданою на підставі розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 01.04.2022 № 116/2/5/2133, наказу командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_2 від 04.04.2022 № 78, бойових розпоряджень командира НОМЕР_2 від 02.05.2022 № 45/335/263дск, від 23.05.2022 № 45/335/439дск, від 29.05.2022 № 45/335/482дск, від 31.05.2022 № 45/335/498дск, рапорту командира групи інженерного забезпечення від 05.06.2022 вх. № 4976, ОСОБА_1 у період з 23.05.2022 по 31.05.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_3 від 04.07.2022 № 2929, виданою на підставі розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 01.04.2022 № 116/2/5/2133, наказу командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_3 від 13.06.2022 № 150, бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_3 від 21.06.2022 № 632, від 24.06.2022 № 654, ОСОБА_1 у період 21.06.2022 та 24.06.2022 приймав безпосередню участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Згідно з наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.04.2022 № 125, від 02.06.2022 № 157, від 01.07.2022 № 184 Київська область у періоди з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022 визначена районом ведення воєнних (бойових) дій.
На підставі виданих іншими військовими частинами довідок (зокрема, довідки військової частини НОМЕР_3 від 04.07.2022 № 2929) військова частина НОМЕР_1 наказами командира від 04.07.2022 № 280-АД, від 01.09.2022 № 371-АД, від 01.10.2022 № 418-АД, від 04.01.2023 № 12-АД, від 01.02.2023 № 63-АД, від 13.04.2023 № 198-АД нараховувала позивачу додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 грн за періоди безпосередньої участі у бойових діях, у тому числі за період з 23.05.2022 по 31.05.2022, за 21.06.2022 і 24.06.2022, а також за інші періоди 2022-2023 років.
27.02.2024 представник позивача звернувся з адвокатським запитом до військової частини НОМЕР_1 з вимогами, зокрема, надати довідку командира військової частини про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за формою згідно з додатком 6 до Постанови КМУ від 20.08.2014 № 413.
Листом від 15.03.2024 № 1458/2 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що видати таку довідку неможливо у зв`язку з тим, що позивач не виконував бойових завдань.
22.10.2024 та 14.04.2025 представник позивача повторно звертався до військової частини НОМЕР_1 з відповідними заявами. 
Листами від 19.11.2024 № 10484/2 та від 30.04.2025 № 5609/2 у видачі довідки за формою згідно з додатком 6 відповідач повторно відмовив.
Не погоджуючись із зазначеною бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір, суд керується таким.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові основи статусу ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі – Закон № 3551-XII).
Згідно з пунктом 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Порядок надання статусу учасника бойових дій таким особам, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) у відповідних заходах визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (далі – Порядок № 413).
Згідно з пунктом 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали травми (поранення, контузії, каліцтва).
Згідно з абзацом другим підпункту 9 пункту 4 Порядку № 413 підставою для надання статусу учасника бойових дій вказаним особам є, зокрема, довідка за формою згідно з додатком 6 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та один з документів, зазначених в абзацах десятому або одинадцятому цього пункту (зокрема, витяги з наказів про залучення до таких заходів, бойових донесень, журналів бойових дій, вахтових журналів, польотних листів, книг служби тощо), або довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Згідно з пунктом 5 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій документи подаються командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації стосовно заявників, зазначених в пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону, або самостійно заявником з їх числа у разі неподання документів командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, довідки за формою згідно з додатком 6 або додатком 7.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що для виникнення у командира військової частини обов`язку видати військовослужбовцю довідку за формою згідно з додатком 6 до Порядку № 413 та подати її на розгляд відповідної комісії, необхідно встановити такі юридично значущі обставини: 1) несення військової служби в період дії воєнного стану; 2) виконання бойових (службових) завдань з метою забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України; 3) перебування військовослужбовця безпосередньо у районі ведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.
Зазначений правовий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у численних постановах, зокрема, у постановах від 23.05.2024 у справі № 120/4387/23, від 24.05.2024 у справі № 120/4967/23, від 28.05.2024 у справі № 120/5170/23, від 21.03.2024 у справі № 560/3159/23, від 08.08.2024 у справі № 280/2754/23.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо застосування статті 6-1 Закону № 3551-XII, суд зазначає, що така включена до Закону № 3551-XII згідно із Законом України від 16.01.2024 № 3549-IX, який набрав чинності 04.04.2024. Враховуючи, що на момент виникнення спірних правовідносин (звернення позивача за видачею довідки) у Законі № 3551-XII така стаття була відсутня, її норми у попередній редакції не підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися до 04.04.2024. Водночас за змістом частини першої статті 6-1 Закону № 3551-XII (у редакції Закону № 3783-IX від 05.06.2024) до спірних правовідносин у частині звернень позивача, які мали місце після 04.04.2024, підлягають застосуванню саме положення Порядку № 413.
Як слідує з матеріалів справи, обставина перебування позивача у Київській області у відрядженні у періоди 23.05.2022 – 31.05.2022, 21.06.2022 та 24.06.2022 та виконання ним у складі підрозділів інших військових частин ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) бойових (службових) завдань підтверджується довідками командирів цих військових частин, виданими у встановленому порядку на підставі бойових розпоряджень та інших службових документів. Ці довідки видані повноважними посадовими особами, містять всі необхідні реквізити, доказів оскарження таких сторонами не надано.
Суд також встановив, що відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.04.2022 № 125, від 02.06.2022 № 157, від 01.07.2022 № 184, Київська область у періоди з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 30.06.2022 визначена районом ведення воєнних (бойових) дій.
Таким чином, у періоди з 23.05.2022 по 31.05.2022, 21.06.2022 та 24.06.2022 одночасно існували три юридично значущі обставини: позивач перебував на військовій службі під час дії воєнного стану; він виконував бойові (службові) завдання у складі визначених військових формувань; Київська область, де він виконував такі завдання, була визначена районом ведення воєнних (бойових) дій. 
Окрім того, його безпосередня участь у заходах підтверджена довідками інших військових частин ( НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ), на підставі яких відповідач сам нараховував позивачу додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн за участь у бойових діях.
Верховний Суд у постановах від 23.05.2024 у справі № 120/4387/23, від 24.05.2024 у справі № 120/4967/23, від 28.05.2024 у справі № 120/5170/23, від 21.03.2024 у справі № 560/3159/23, від 08.08.2024 у справі № 280/2754/23 послідовно дотримується правової позиції, відповідно до якої порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього відповідного права. Сама лише обставина того, що військова частина за місцем проходження служби військовослужбовцем не має у своєму розпорядженні всіх необхідних документів, які підтверджують його безпосередню участь у бойових діях, не може бути підставою для відмови такому військовослужбовцю у видачі довідки за формою згідно з додатком 6 до Порядку № 413.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 560/3153/23, за зміст довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Військовослужбовець не повинен зазнавати негативних наслідків через дії чи недбалість посадових осіб військових частин.
Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що щодо періодів з 23.05.2022 по 31.05.2022, а також 21.06.2022 та 24.06.2022 у відповідача (військової частини НОМЕР_1 ) як у командування за місцем проходження позивачем військової служби виник обов`язок оформити та видати позивачу довідку за формою згідно з додатком 6 до Порядку № 413, а також подати її на розгляд відповідної комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.
Відповідач у відзиві посилається на те, що у межах кримінального провадження № 42024142410000008 від 10.01.2024 за ч. 4 ст. 425 КК України встановлено факт незаконної виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 (у тому числі тим, що в період з вересня по грудень 2022 року виконували завдання у складі понтонно-мостової роти в Київській області), оскільки у вказаний період Київська область не була включена до Переліку районів ведення бойових дій.
Суд критично оцінює зазначені доводи з огляду на таке.
Суд враховує, що обвинувальний акт, поданий до суду стосовно начальника штабу військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_2 , сам по собі не є остаточним обвинувальним вироком суду в кримінальному провадженні. Відповідно до частини першої статті 62 Конституції України та частини другої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Крім того, обставини, викладені у обвинувальному акті, не належать до тих, що звільняються від доказування в адміністративному процесі. Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки у справі обвинувального вироку щодо посадової особи військової частини НОМЕР_1 , який набрав законної сили, не існує, відповідні обставини обвинувального акта не мають преюдиційного значення для цієї адміністративної справи.
Також суд враховує, що інкримінований у межах кримінального провадження період (вересень – грудень 2022 року) не охоплює періодів з 23.05.2022 по 31.05.2022, а також 21.06.2022 та 24.06.2022, щодо яких заявлено позов, та які підтверджуються довідками інших військових частин ( НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ), виданими відповідно до бойових розпоряджень командирів цих частин.
Обвинувальний акт сам по собі підтверджує, що у періоди, які охоплюються довідками військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (квітень – червень 2022 року), Київська область була визначена районом ведення воєнних (бойових) дій згідно з наказами Головнокомандувача Збройних Сил України. Як зазначено у самому обвинувальному акті, "Київська область відносилась до районів ведення воєнних (бойових) дій, проте з серпня 2022 року по теперішній час Київська область до районів ведення бойових дій не відноситься".
За таких обставин, доводи відповідача про наявність обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо посадових осіб іншої військової частини не спростовують факту виконання позивачем у періоди 23.05.2022 – 31.05.2022, 21.06.2022 та 24.06.2022 бойових (службових) завдань у Київській області, яка у вказані періоди була визначена районом ведення воєнних (бойових) дій.
Щодо інших періодів виплати позивачу додаткової грошової винагороди.
Водночас суд зазначає, що нарахування військовою частиною НОМЕР_1 позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 грн на підставі наказів від 04.07.2022 № 280-АД, від 01.09.2022 № 371-АД, від 01.10.2022 № 418-АД, від 04.01.2023 № 12-АД, від 01.02.2023 № 63-АД, від 13.04.2023 № 198-АД за інші періоди (з 01.06.2022 по 12.06.2022, з 09.08.2022 по 31.08.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 03.08.2022, з 26.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023) саме по собі не може бути беззаперечною підставою для видачі довідки за формою згідно з додатком 6 у разі, якщо обставини безпосередньої участі позивача у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у відповідні періоди не підтверджуються іншими передбаченими Порядком № 413 документами (бойовими донесеннями, журналами бойових дій, наказами про залучення до таких заходів тощо).
Як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема, у нещодавніх постановах щодо аналогічних спорів), надання статусу учасника бойових дій пов`язане з фактичною безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, які мають ознаки особистого виконання бойових (спеціальних) завдань у складі військових формувань під час здійснення відповідних заходів. Це не будь-яке виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, а реальне залучення до завдань, безпосередньо пов`язаних з відсіччю та стримуванням збройної агресії, з підвищеним рівнем небезпеки.
Враховуючи, що позивач у позовній заяві не конкретизував періоди, за які він просить видати довідку, та принципово ставив питання про видачу довідки за формою згідно з додатком 6, суд, керуючись принципом ефективного судового захисту, вважає за необхідне у спірних правовідносинах задовольнити позов частково, зокрема щодо тих періодів, які знайшли своє безсумнівне документальне підтвердження матеріалами справи (відповідними довідками військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а також наказами Головнокомандувача Збройних Сил України про визначення Київської області районом ведення воєнних (бойових) дій), а саме: з 23.05.2022 по 31.05.2022, а також 21.06.2022 та 24.06.2022.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Оскільки судом установлено, що відповідач протиправно ухилився від виконання передбаченого пунктами 5 і 8 Порядку № 413 обов`язку оформити та подати на розгляд відповідної комісії довідку за формою згідно з додатком 6 щодо позивача за встановлені судом періоди, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача вчинити такі дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду належних та допустимих доказів, які б спростовували факт участі позивача у періоди з 23.05.2022 по 31.05.2022, а також 21.06.2022 та 24.06.2022 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо у районах та у період здійснення зазначених заходів. Натомість відповідні факти підтверджуються наявними у справі довідками військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , наказами Головнокомандувача Збройних Сил України та наказами самого відповідача про нарахування позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 грн за вказані періоди.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цього адміністративного позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненаправлення на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідки за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, щодо ОСОБА_1 за періоди з 23.05.2022 по 31.05.2022, а також 21.06.2022 та 24.06.2022.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невидачі ОСОБА_1 довідки за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, за періоди з 23.05.2022 по 31.05.2022, а також 21.06.2022 та 24.06.2022.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) видати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) довідку за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у періоди з 23.05.2022 по 31.05.2022, а також 21.06.2022 та 24.06.2022.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) подати на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідку за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, разом з документами, передбаченими абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 цього Порядку, для надання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) статусу учасника бойових дій.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.