154/4879/25
1-кп/154/316/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого – судді: ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу у кримінальному провадженні № 12025030510000756 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, Володимир-Волинського району, с. Бубнів, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, інваліда війни, раніше не судимого, 
-за ч. 1 ст. 382 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , відповідно до постанови Володимирського міського суду Волинської області від 10 липня 2025 року у справі № 154/980/25, яка набрала законної сили 28 липня 2025 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Однак, 24 жовтня 2025 року о 10 год 50 хв ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що він позбавлений права керування транспортними засобами, відповідно до постанови Володимирського міського суду Волинської області від 10 липня 2025 року у справі № 154/980/25, яка набрала законної сили 28 липня 2025 року, будучи зобов`язаним та маючи реальну можливість виконувати вищевказане рішення суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою його невиконання, умисно керував по вулиці Володимира Великого у місті Володимир Волинської області автомобілем марки «BMW ІЗ», р.н.з. НОМЕР_1 , де був виявлений та зупинений працівниками СРПП Володимирського РВП, на підставі п.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».
В судовому засіданні:
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. У скоєному щиро покаявся. Суду надав пояснення, що повністю відповідають пред`явленому обвинуваченню. Вказав, що мав намір лише відвести машину на мийку. 
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Таким чином, враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили. 
При призначенні виду і міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що:
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Крім того суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, що раніше судимим не був, характеризується позитивно, є ветераном війни та інвалідом ІІ групи. 
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої покарання обставини, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи характеризуючі на особу, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді мінімального розміру штрафу. На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та наслідками, які настали в результаті їх вчинення.
Судові витрати у справі відсутні.
Речовими доказами розпорядитися, згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 копійок.
Запобіжний захід не обирати.
Речовий доказ – автомобіль марки «BMW ІЗ», р.н.з. НОМЕР_1 вважати повернутим власнику.
На вирок може бути подана апеляція учасниками процесу до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирський міський суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок буде вручено сторонам негайно.

Головуючий суддя: ОСОБА_5