УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 336/7085/14-ц
провадження № 61-2214ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи:  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який є правонаступником  ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Цекєєва Ірина Олександрівна, 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у доступі до горища і газопроводу у будинку АДРЕСА_1 .
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо виділу в натурі частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 у цій частині.
Виділено ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , під літерою А, яке складається з: житлової кімнати 2-5, площею 7,9 кв. м, житлової кімнати 1-2, площею 6,2 кв. м, житлової кімнати 2-4, площею 12,7 кв. м; прибудови під літерою А1: коридор 2-1, площею
2,3 кв. м, коридору 2-2, площею 2,7 кв. м,, гардеробу 2-3, площею 0,8 кв. м, кухні 2-6, площею 4,5 кв. м, котельні 2-7, площею 3,1 кв. м, а, крім того, ганок до літ. А1, сходи, козирок до літ. А1, зливну яму № 4, 1/2 частину паркану № 1, паркан № 7, 1/2 частину паркану № 8, замощення Ш, замощення ІV.
В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року скасовано у частині вирішення позову ОСОБА_1 щодо виділу в натурі частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно, справу у цій частині передано на новий розгляд до Апеляційного суду Запорізької області.
В іншій частині рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року залишено без змін.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року у частині виділу частки у праві спільної часткової власності в натурі залишено без змін. В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалося.
Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020 року заяву ОСОБА_4 про заміну позивача його процесуальним правонаступником задоволено.
Залучено ОСОБА_4 , як правонаступника ОСОБА_1 , до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Департамент архітектури та містобудування Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно. 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року залишено без змін.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 01 квітня
2020 року, заяву ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок вчинити дії, спрямовані на повернення до первісного стану, що передував виконанню скасованого рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року та відображений у технічному паспорті від 17 жовтня 2013 року, а саме: закласти двірний отвір
з кімнати 2-4 (пл. 12.4 кв. м) у кімнату 1-2 (пл. 6.2 кв. м), пробити двірний отвір
з кімнати 1-2 (пл. 6.2 кв. м) до кімнати 1-5 (пл. 2.8 кв. м), розташованих у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Попереджено ОСОБА_1 , що у разі не вчинення дій, спрямованих на відновлення житлового будинку АДРЕСА_1 у попередній стан, що відображений у технічному паспорті від 17 жовтня 2013 року, такі дії будуть вчинені ОСОБА_3 за власний рахунок з подальшим стягненням витрачених коштів з ОСОБА_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2020 року заяву ОСОБА_3 про заміну сторін у виконавчому провадженні задоволено.
Замінено у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно, сторони виконавчого провадження їх правонаступниками, а саме: стягувача ОСОБА_3 - її правонаступником ОСОБА_2 , боржника ОСОБА_1 - її правонаступником ОСОБА_4 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2021 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 25 березня 2021 року, заяву  ОСОБА_4  про роз`яснення ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року залишено без розгляду.
ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Цекєєва І. О. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року замінено у виконавчому провадженні на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30жовтня 2019 року про поворот виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року боржника ОСОБА_4  на його правонаступника    ОСОБА_6 .
Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції, встановивши, що 1/2 частину спірного домоволодіння ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_5 , відповідно до договору дарування від 27січня 2023 року, виконавче провадження не завершено, дійшов обґрунтованого висновку про заміну боржника ОСОБА_4 його правонаступником ОСОБА_5 у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 15 січня 2026 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Цекєєва І. О.,
про заміну сторони у виконавчому провадженні, відмовлено (провадження
№ 61-483ск26).
19 лютого 2026 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року скасувати. 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 березня
2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано надіслати до суду уточнену редакцію касаційної скарги, зазначивши підстави касаційного оскарження судових рішень. Зазначено строк виконання ухвали суду, попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк заявник направив до суду матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від
16 березня 2026 року, в яких просить ухвалу Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження. 
1. У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції від 03 грудня 2025 року складено 15 грудня 2025 року, отримано 22 грудня 2025 року. Також просить врахувати, що вона проживає на прифронтовій зоні, доглядає хворого чоловіка, надає відповідні докази. 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року, повний текст якої складено 15 грудня 2025 року, було зареєстровано 19 грудня 2025 року, забезпечено надання загального доступу 22 грудня 2025 року. До суду із касаційною скаргою
ОСОБА_1 звернулась 19 лютого 2026 року. 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
2. Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судами порушено норми процесуального права, так як станом на 27 січня 2023 року виконавче провадження відсутнє, а тому неможливо здійснити заміну сторони у виконавчому провадженні. При цьому посилається на відповідну практику Верховного Суду. 
Перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Із оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частиною першою статті 18 ЦПК передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з частиною другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Частиною п'ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно з частинами першою й другою статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником за заявою сторони (заінтересована особа), державного або приватного виконавця.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов'язків вибулої сторони.
Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з його вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.
У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.
Як зазначено вище, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2020 року, заяву ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення задоволено. 
Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок вчинити дії, спрямовані на повернення до первісного стану, що передував виконанню скасованого рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року та відображений у технічному паспорті від 17 жовтня 2013 року, а саме: закласти двірний отвір з кімнати 2-4 (пл. 12.4 кв. м) у кімнату 1-2 (пл. 6.2 кв. м), пробити двірний отвір з кімнати 1-2 (пл. 6.2 кв. м) до кімнати 1-5 (пл. 2.8 кв. м), розташованих у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Попереджено ОСОБА_1 , що у разі не вчинення дій, спрямованих на відновлення житлового будинку АДРЕСА_1 у попередній стан, що відображений у технічному паспорті від 17 жовтня 2013 року, такі дії будуть вчинені ОСОБА_3 за власний рахунок з подальшим стягненням витрачених коштів з ОСОБА_1 .
Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020 року залучено ОСОБА_4 , як правонаступника ОСОБА_1 , до участі у цій справі.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2020 року замінено сторону у цій справі ОСОБА_3 на правонаступника - ОСОБА_2 .
Відповідно до договору дарування від 27 січня 2023 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору дарування від 27 січня 2023 року ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_5 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, на теперішній час вищезазначене домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .
Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою державного виконавця Шевченківського Відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя від 05 серпня 2021 року виконавче провадження на виконання вищезазначеної ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року закінчено у зв`язку з ухиленням боржника від виконання рішення суду.
Проте, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2022 року задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2022 року у частині відмови у задоволенні скарги про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 05 серпня 2021 року ВП № 60909647 скасовано. Прийнято у цій частині нове судове рішення.
Визнано протиправною і скасовано постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), правонаступником якого є Південне міжрегіональна управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) від 05 серпня 2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 60909647 (справа № 336/2049/22).
За таких обставин, у провадженні органу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у цій справі.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, встановивши, що 1/2 частину спірного домоволодіння ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_5 , відповідно до договору дарування від 27січня 2023 року, виконавче провадження не завершено, дійшов обґрунтованого висновку про заміну боржника ОСОБА_4 його правонаступником ОСОБА_5 у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у цій справі.
З урахуванням вищенаведеного, безпідставними є доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що станом на 27 січня 2023 року виконавче провадження відсутнє, а тому неможливо здійснити заміну сторону у виконавчому провадженні.
Крім того, у касаційній скарзі  ОСОБА_1 не наводить обґрунтованих підстав про те, що оскарженими судовими рішеннями вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. 
Додатково слід зазначити, про те, що ОСОБА_5 , який є правонаступником боржника ОСОБА_4 , звертався до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у цій справі, проте ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2026 року йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 ЦПК України (провадження № 61-483ск26).
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги про те, що суди не врахували правові висновки Верховного Суду, на які міститься посилання у касаційній скарзі, так як вони не є суперечливими. Встановлені судами фактичні обставини є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази, з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
По суті доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявницею норм права й висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають. 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтею 390 ЦПК України, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року. 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у справі за заявою  ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи:  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який є правонаступником  ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Цекєєва Ірина Олександрівна, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді: Ю. В. Черняк
Г. В. Коломієць
Д. Д. Луспеник