ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/945/26 Справа № 171/3449/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 травня 2026 року Кривий Ріг 
19.05.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., при секретарі судового засідання Шевченко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Рубана О.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2026р., якою на 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 
накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік
за участі захисника   Рубана О.М.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Рубаном О.М., який в апеляційній скарзі:
- вказує, що сторона захисту не отримувала повідомлення про дату, час та місце судового, що є порушенням вимог ст. 277-2 КУпАП;
- зазначає, що відеозапис не є безперервним, на відеофайлах не зазначена дата, назва та номер пристрою, матеріали відеозапису не вказані у протоколі, як такі, що долучаються до справи, тому вважає всі докази у справі неналежними;
- вказує, що матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, його інтереси представлені в суді апеляційної інстанції захисником Рубаном О.М. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Рубана О.М., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 13.09.2025р. о 13.30 год. в с. Мар`янське по вул. Тернівська, керував транспортним засобом «ВАЗ 211010» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, медичне освідування пройшов на місці за допомогою газааналізатора драгер 6820. Результат позитивний 0,63 промілє, з результатом згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України. 

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 452620 від 13.09.2025р. (а.с. 1), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13.09.2025 (а.с. 3), рапорт поліцейського СРПП ВП №10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції А. Васецького (а.с. 4), довідку про отримання ОСОБА_1 станом на 13.09.2025р посвідчення водія серії НОМЕР_2 (а.с. 5), результат тесту № 91 - позитивний 0,63 промілє (а.с. 7), відеозапис (а.с. 8).

Суд першої інстанції дослідивши та оцінивши сукупність доказів у справі дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи, та наявними у ній доказами беззаперечно підтверджено факт керування  ОСОБА_1  транспортним засобом, продуття на вимогу працівника поліції газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу, за результатом якого встановлено стан алкогольного сп`яніння із показником 0,63‰, ОСОБА_1 результат показника газоаналізатора не заперечував, повідомив, що випив пиво. Таким чином суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи встановив в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 

Доводи апеляційної скарги захисника, сторона захисту не отримувала повідомлення про дату, час та місце судового, що є порушенням вимог ст. 277-2 КУпАП, є неспроможними, оскільки у клопотанні про закриття провадження у справі захисник особисто вказав про неможливість ОСОБА_1 приймати участь у судовому засіданні у зв`язку із проходженням служби в ЗСУ.
При цьому участь захисника у провадженні також була відповідною, оскільки ним протягом значного часу подавалися клопотання у справі, зокрема клопотання про закриття провадження у справі від 14.01.2026р., та відповідно до сталої практики ЄСПЛ належна процесуальна поведінка учасників провадження, зокрема, їх обізнаності щодо стану розгляду справи, є їх обов`язком. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис не є безперервним, на відеофайлах не зазначена дата, назва та номер пристрою, матеріали відеозапису не вказані у протоколі, як такі, що долучаються до справи, тому вважає всі докази у справі неналежними, є також неспроможними, оскільки відеозапис не суперечить вимогам щодо доказів у справі відповідно до ст. 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 , також не є слушними, оскільки відповідно до рапорту працівника поліції ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом. Будь якого іншого процесуального документу чи дії щодо відсторонення особи від керування транспортним засобом КУпАП не передбачає. 

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 

Проте суд апеляційної інстанції зазначає, що резолютивна частина постанови суду першої інстанції не містить висновку суду про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а зазначення лише про накладення на нього стягнення за цією статтею, та зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити у тому числі зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. 
Діючий КУпАП був введений в дію Постановою ВР УРСР № 8074-10 від 0712.1984р., тобто понад 40 років тому. За цей період в статтю 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення та в повній мірі не відповідає сучасній системі права, 8 разів вносилися зміни: 1) ЗУ № 244/94-ВР від 15.11.94р., 2) ЗУ № 2342-III від 05.04.2001р., 3) ЗУ № 586-VI від 24.09.2008р., 4) ЗУ № 590-VII від 19.09.2013р., 5) ЗУ № 596-VIII від 14.07.2015р., 6) № 1404-VIII від 02.06.2016р., 7) ЗУ № 2262-VIII від 21.12.2017р., 8) ЗУ № 1582-IX від 29.06.2021р., які суттєво не торкнулись саме змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Однією з невід`ємних умов ефективного впливу принципу законності на суспільні правовідносини, в тому числі і у сфері застосування законодавства про адміністративні правопорушення, є наявність розвиненої системи права, яка відображає потреби держави та усіх учасників правовідносин.
Враховуючи викладене вище, національне кримінальне процесуальне законодавство, прецедентний характер рішень ЄСПЛ з питань складання процесуальних документів, постанова суду у справі про адміністративні правопорушення повинна бути правильною по суті і по формі.
Форма - це спосіб, мова змісту і послідовність викладення.
Постанова суду у справі про адміністративні правопорушення має бути викладена у такій формі, щоб переконувала, що прийняте судом рішення єдино можливе і правильне.
Постанова суду у справі про адміністративні правопорушення повинна складатись з трьох частин – вступної, мотивувальної і резолютивної.
Резолютивна частина постанови суду у справі про адміністративні правопорушення – заключна частина єдиного документу суду і вона має узгоджуватись з висновками мотивувальної частини.
У резолютивній частині постанови суду у справі про адміністративне правопорушення надається конкретне формулювання з питань винності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; кваліфікації адміністративного правопорушення; виду та розміру застосованого адміністративного стягнення; про речові докази; судові витрати; про порядок та строк оскарження постанови.
У резолютивній частині постанови суду про визнання винним особи у вчиненні адміністративного правопорушення вказується про це. Висновок про винність особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, повинен випливати з формулювання і обґрунтування у мотивувальній частині постанови. 
Встановлення або невстановлення винуватості особи безпосередньо пов`язано з подальшими правовими наслідками - притягнення (не притягнення) особи до адміністративної відповідальності. 
Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, відсутність у резолютивній частині оскаржуваної постанови висновку суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суперечить загальним засадам законодавства України про адміністративні правопорушення та поняттю адміністративного правопорушення, зазначеного у ст. 9 КУпАП, оскільки суперечить мотивувальній частині цієї постанови, тому постанова суду першої в цій частині підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови. 

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог КУпАП та адміністративне стягнення у виді штрафу наклав у фіксованій грошовій сумі - у розмірі 17 000грн., що в свою чергу суперечить вимогам санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення стягнення на винувату особу у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції в частині накладення стягнення на  ОСОБА_1 також підлягає скасуванню із прийняттям в цій частині нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Рубана Олексія Миколайовича в інтересах особи, яку притягнуто до  адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2026р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити частково. 

Постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2026р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя