ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/363/26

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, справу №925/363/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “НК-Пром” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрегат Агро” про стягнення 1444114 грн 36 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю “НК-Пром” звернувся, через систему “Електронний суд”, в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрегат Агро” (далі – відповідач), про стягнення, на підставі договору поставки №708/25-1 від 07.08.2025, 1312387 грн 15 коп. боргу, 131727 грн 21 коп. пені, що разом становить 1444114 грн 36 коп., а також відшкодування судових витрат.
Позов мотивовано порушенням відповідачем порядку та строків оплати товару за договором поставки №708/25-1 від 07.08.2025.
Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 30.03.2026, 11.05.2026, 13.05.2026, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 23.03.2026, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/363/26 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке в подальшому відкладено на 28.05.2026, забезпечено участь в підготовчому засіданні для представника позивача – адвоката Меюс Я.С. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його клопотанням.
Ухвалою суду від 28.05.2026 підготовче провадження у справі № 925/363/26 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 23.06.2026; забезпечено участь в судовому засіданні для представника позивача – адвоката Меюс Я.С. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за її клопотанням.
Сторони явку представників в судове засідання 23.06.2026 не забезпечили, представник позивача подав, через систему «Електронний суд» 23.06.2026 заяву (вх. №10630/26, а.с. 90), в якій підтримала вимоги позовної заяви, просила її задовольнити повністю, розгляд справи проводити без її участі за наявними у справі доказами. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання відповідно до даних довідки суду про доставку електронного листа з ухвалою суду від 28.05.2026 до його електронного кабінету (а.с. 88), причини неявки представника не повідомив.
Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін, за наявними в ній матеріалами.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21), у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначити датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.
Дослідивши подані позивачем заяви по суті справи і з процесуальних питань, наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позов повністю з таких підстав. 
07.08.2025 позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю “НК-Пром”, як постачальник, та відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрегат Агро”, як покупець, уклали договір поставки № 705/25-1 (далі – Договір, а.с. 13-17), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар вказаний у п. 1.2. цього договору, а покупець зобов`язався його прийняти та оплатити.
У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про таке:
п. 1.2. – товар, що є предметом поставки, вказується у накладних, а за наявності специфікацій, і у специфікаціях. Специфікації погоджуються сторонами та є невід`ємними частинами даного договору;
п.4.1 – ціна та вартість товару вказуються у рахунку та відповідній товарній накладній, а за наявності специфікації, і у специфікації;
п. 4.3. – розрахунки по даному договору між постачальником та покупцем здійснюються шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, реквізити якого вказані в розділі 10 даного договору, або іншим узгодженим сторонами способом, який не заборонений чинним законодавством України;
п. 4.4. – покупець зобов`язаний проводити попередню оплату;
п. 4.6. – у разі наявності специфікації у ній може вказуватись інший порядок розрахунків, ніж зазначений в п. 4.4. даного договору. Цей порядок розрахунків стосується поставки партії товару тільки по відповідній специфікації та не розповсюджується на інші поставки товару згідно даного договору;
п. 5.3. – у випадку порушення покупцем порядку та строків розрахунків згідно з приписами розділу 4 даного договору, постачальник має право вимагати від покупця сплати штрафних санкцій у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час порушення грошового зобов`язання, від суми заборгованості за кожний день прострочення;
п. 8.1. – договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками обох сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2026 включно, але у всякому разі – до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. 
Договір підписаний представниками обох сторін, їх підписи посвідчені їхніми печатками.
На виконання Договору сторонами погоджено :
02.10.2025 специфікацію №7 (а.с. 18-19) на поставку товару - на загальну суму 755771 грн 29 коп з ПДВ.; умови оплати товару - оплата по факту поставки протягом 21 календарного дня. Розрахунки здійснюються за фактично поставлений товар; строки поставки – 5 робочих днів з дати підписання специфікації;
17.10.2025 специфікацію №10 (а.с. 20-21) на поставку товару - на загальну суму 488349 грн 41 коп з ПДВ.; умови оплати товару - оплата по факту поставки протягом 14 календарних днів. Розрахунки здійснюються за фактично поставлений товар; строки поставки – 3-5 робочих днів з дати підписання специфікації;
17.10.2025 специфікацію №11 (а.с. 22) на поставку товару - на загальну суму 68269 грн 22 коп з ПДВ.; умови оплати товару - оплата по факту поставки протягом 14 календарних днів. Розрахунки здійснюються за фактично поставлений товар; строки поставки – 3-5 робочих днів з дати підписання специфікації.
Позивач виставив відповідачу (а.с. 39).
Із видаткових накладних: №573 від 06.10.2025 на суму 101442 грн.23 коп, №597 від 21.10.2025 на суму 504254 грн 06 коп, №584 від 10.10.2025 на суму 641350 грн 86 коп, №598 від 21.10.2025 на суму 65340 грн (а.с. 23,32, 27,38), відповідних товарно-транспортних накладних: № Т573 від 06.10.2025, № Т584 від 10.10.2025, №Т597 від 21.10.2025, №Т598 від 21.10.2025 (а.с. 25-26, 29-31, 34-37, 40-42), рахунків на оплату: №1324М від 02.10.2025 на суму 742793 грн 09 коп.; №1342 М від 07.10.2025 на суму 504254 грн. 06 коп, №1385 М від 15.10.2025 на суму 65340 грн. (а.с. 24, 33, 39) вбачається, що за замовленням відповідача позивач поставив відповідачу погоджений сторонами товар на загальну суму 1312387 грн.15 коп, який відповідач отримав без зауважень, погодив у видаткових накладних, однак, повністю не оплатив.
За розрахунком позивача відповідач отриманий товар на суму 1312387 грн.15 коп. в порушення умов Договору, укладених на його умовах специфікацій не оплатив, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.
Також за порушення строків оплати товару позивач нарахував до стягнення 131727 грн. 21 коп. пені, що також складає предмет даного спору.
Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору поставки № 708/25-1 від 07.08.2025, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цим договором.
Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір – розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, забезпечення виконання зобов`язання у виді поруки параграфом 3 глави 49, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України.
Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Норми глави 16 розділу IV книги І ЦК України врегульовують загальні положення про правочини, правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.
Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:
зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);
сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);
одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);
зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);
якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);
зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);
зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);
порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);
у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611);
особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч. 1, 2 ст. 614);
у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється (ст. 615).
Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:
договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);
відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);
зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);
договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638).
Главою 54 врегульовано загальні положення купівлі-продажу, поставки, зокрема:
за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655);
покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст. 692);
за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч.1, 2 ст. 712).
З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що 07.08.2025 сторонами укладено договір поставки №708/25-1 щодо купівлі обумовленого сторонами в специфікаціях товару, який фактично виконувався сторонам.
У п.п. 4.3., 4.4., 4.6. Договору сторони погодили, що розрахунки по даному договору між постачальником та покупцем здійснюються шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, реквізити якого вказані в розділі 10 даного договору, або іншим узгодженим сторонами способом, який не заборонений чинним законодавством України; покупець зобов`язаний проводити попередню оплату;пу разі наявності специфікації у ній може вказуватись інший порядок розрахунків, ніж зазначений в п. 4.4. даного договору. Цей порядок розрахунків стосується поставки партії товару тільки по відповідній специфікації та не розповсюджується на інші поставки товару згідно даного договору.
02.10.2025, 17.10.2025 сторонами погоджено специфікації №№7,10,11 щодо поставки визначених видів товару, із зазначеннях їх кількості і вартості на загальну суму 1312389 грн 92 коп. 
Товар за Договором, на умовах специфікацій був отриманий відповідачем на суму 1312387 грн. 15 коп. без зауважень відповідно до даних видаткових накладних: №573 від 06.10.2025 №597 від 21.10.2025, №584 від 10.10.2025, №598 від 21.10.2025, відповідних товарно-транспортних накладних: № Т573 від 06.10.2025, № Т584 від 10.10.2025, №Т597 від 21.10.2025, №Т598 від 21.10.2025, що підтверджується підписами представників відповідача, завіреними печатками відповідача на видаткових накладних, однак, оплата не проведена у погоджені сторонами строки.
Оскільки матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем свого зобов`язання зі сплати вартості поставленого позивачем товару у позивача виникло право вимагати з відповідача примусового виконання простроченого грошового зобов`язання в натурі щодо сплати заборгованості у розмірі 1312387 грн. 15 коп., які позивачем доведені належними, достатніми та допустимими доказами, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.
У зв`язку з простроченням сплати основного грошового зобов`язання позивачем також заявлено до стягнення з відповідача на підставі п.5.3. Договору 131727 грн 21 коп пені нараховану на суму боргу 1312387 грн. 15 коп відповідно до наданих у справу видаткових накладних на умовах погоджених сторонами специфікацій.
Пунктом 5.3. Договору сторони погодили, що у випадку порушення покупцем порядку та строків розрахунків згідно з приписами розділу 4 даного договору, постачальник має право вимагати від покупця сплати штрафних санкцій у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час порушення грошового зобов`язання, від суми заборгованості за кожний день прострочення.
Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Виконання зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. 
Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
При вирішенні спору в частині стягнення спірної суми пені суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614, ЦК України, Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань”, п.5.3. Договору, їх розрахунок позивачем методологічно і арифметично проведено правильно, спірна сума пені, нарахована відповідно до умов Договору, на фактичну суму боргу. Відтак вимогу позивача і в цій частині суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у обрахованих позивачем розмірах. 
Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:
учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);
належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);
обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);
достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);
наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);
учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);
суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, суд позов визнає обґрунтованим доказаним і задовольняє його повністю з наведених вище підстав. 
На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 21661 грн 71 коп. 
Керуючись ст.ст. 129, 231, ст.ст. 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрегат Агро”, ідентифікаційний код юридичної особи 45022815, місцезнаходження: 18005, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Гуржіївська, буд. 31, офіс 404, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НК-Пром”, ідентифікаційний код юридичної особи 42944371, місцезнаходження: 49055, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Новокримська, буд. 5, кв. 237 – 1312387 грн 15 коп боргу, 131727грн. 21 коп. пені, 21661 грн 71 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 02.07.2026.

Суддя В.М. Грачов