604/576/26 3/604/189/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

19 червня 2026 року селище Підволочиськ 
Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Федорович І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, є законним представником малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
за частиною 3 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) (булінг (цькування) учасника освітнього процесу), 
УСТАНОВИЛА:
до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 як законного представника (мами) малолітнього ОСОБА_2 стосовно вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 735890: 07.05.2026 о 10:45 годині ОСОБА_2 , 09.07.2012, в м. Скалат на території Скалатського ліцею вчинив булінг (цькування) відносно учня паралельного 8-А класу Скалатського ліцею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме систематично насміювався, чим заподіяв психічної шкоди здоров`ю, також вчинив фізичне насильство, чим заподіяв фізичної шкоди здоров`ю. Оскільки особа не досягла віку, з якого настає адміністративна відповідальність, притягнуто матір – ОСОБА_1 . 
Дії особи кваліфіковано за ч.3 ст. 173-4 КУпАП - булінг (цькування) учасника освітнього процесу. 
Частиною 1 ст. 173-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.
Частиною 3 статті 173-4 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.
У судовому засіданні ОСОБА_1 не бажала давати пояснення, зазначила, що її син надасть пояснення самостійно.
У судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 пояснив, що він та ОСОБА_5 навчаються в паралельних класах в ліцеї, вони просто знайомі, а 07 травня 2026 року між ним та ОСОБА_6 виникла конфліктна ситуація, сварка через брата ОСОБА_6 , яка згодом переросла в шарпання та бійку, пояснив, що ОСОБА_6 почав бійку першим та кілька разів ударив його. Раніше таких ситуацій не було між ними, могли виникати сварки і непорозуміння, але вони розходилися мирно.
У судовому засіданні потерпілий малолітній ОСОБА_5 пояснив, що того дня він хотів захищати брата через негативні висловлювання щодо його брата від ОСОБА_7 , що періодично в нього з ОСОБА_7 могли виникати якісь непорозуміння, але вони їх вирішували.
У судовому засіданні законний представник ОСОБА_8 ОСОБА_9 пояснила, що хлопці поговорили, примирилися, претензій нема.
Орган опіки та піклування був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак представник не з`явився в судове засідання. 
Частиною першою статті 16 Конвенції про права дитини передбачено, що жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність.
Згідно з положеннями Закону України «Про охорону дитинства» булінг (цькування) - це психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень розглядає усні та письмові заяви (скарги, повідомлення) про випадки насильства або жорстокого поводження з дитиною в закладі освіти протягом однієї доби з моменту надходження та у разі виявлення ознак насильства або жорстокого поводження невідкладно повідомляє про це батьків, інших законних представників дитини, а також письмово повідомляє уповноважений підрозділ органу Національної поліції України та службу у справах дітей.
Наказом Міністерства освіти і науки України від 28 грудня 2019 року № 1646 було затверджено «Порядок реагування на випадки булінгу (цькування)», який визначає механізм реагування на випадки булінгу (цькування) в закладах освіти всіх типів і форм власності, крім тих, які забезпечують здобуття освіти дорослих, у тому числі післядипломної освіти.
Відповідно до пункту 4 Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 28.12.2019 №1646, встановлено, що до булінгу (цькування) в закладах освіти належать випадки, які відбуваються безпосередньо в приміщенні закладу освіти та на прилеглих територіях (включно з навчальними приміщеннями, приміщеннями для занять спортом, проведення заходів, коридорами, роздягальнями, вбиральнями, душовими кімнатами, їдальнею тощо) та (або) за межами закладу освіти під час заходів, передбачених освітньою програмою, планом роботи закладу освіти, та інших освітніх заходів, що організовуються за згодою керівника закладу освіти, в тому числі дорогою до (із) закладу освіти.
Ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме:
-умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру;
-словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи;
-будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток;
-будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів;
-інші правопорушення насильницького характеру.
Розділом II Порядку, визначено механізм подання заяв або повідомлень про випадки булінгу (цькування) в закладі освіти, згідно якого учасники освітнього процесу можуть повідомити про випадок булінгу (цькування), стороною якого вони стали або підозрюють про його вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу або про який отримали достовірну інформацію, керівника закладу освіти або інших суб`єктів реагування на випадки булінгу (цькування) в закладах освіти.
У закладі освіти заяви або повідомлення про випадок булінгу (цькування) або підозру щодо його вчинення приймає керівник закладу.
Згідно з пунктом 2 цього Розділу, керівник закладу освіти у разі отримання заяви або повідомлення про випадок булінгу (цькування) зобов`язаний невідкладно у строк, що не перевищує однієї доби, повідомити територіальний орган (підрозділ) Національної поліції України, принаймні одного з батьків або інших законних представників малолітньої чи неповнолітньої особи, яка стала стороною булінгу (цькування), скликає засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування) не пізніше ніж упродовж трьох робочих днів з дня отримання заяви або повідомлення.
У разі прийняття рішення комісією про наявність обставин, що обґрунтовують інформацію, зазначену у заяві, до завдань комісії також належать, зокрема визначення заходів виховного впливу щодо сторін булінгу (цькування) у групі (класі), де стався випадок булінгу (цькування).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
З аналізу наведених норм, які регулюють вказане питання слідує, що обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення за статею 173-4 КУпАП - булінг (цькування) учасника освітнього процесу є, зокрема: систематичність вчинення діянь; наявність учасників освітнього процесу; вчинення діяння у формі психологічного, фізичного, економічного чи іншого насильства; спрямованість такого діяння щодо малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою щодо інших учасників освітнього процесу; наявність або реальна можливість заподіяння шкоди психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого.
Таким чином для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність у діях малолітнього ОСОБА_10 ознак та складу булінгу, довести те, що він є кривдником (булером) щодо жертви булінгу.
Так, у матеріалах справи відсутні докази скликання в навчальному закладі та засідання відповідної комісії щодо реагування на випадки булінгу щодо випадку в ліцеї між учнями, який мав місце 07.05.2026, та відповідно відсутній висновок за результатами засідання комісії.
У матеріалах справи наявна довідка Скалатського ліцею від 09.06.2026 № 59 «про інцидент, що стався між учнями». Адміністрація Скалатського ліцею повідомляє, що 07.05.2026 приблизно о 10:40год поблизу шкоди стався інцидент між учнями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , між ними виникла суперечка, яка переросла у фізичний контакт, у результаті чого учень ОСОБА_13 звернувся до медпрацівника та психолога ліцею. Класні керівники повідомили батьків учнів про інцидент. 
Крім того, відсутній висновок чи пояснення психолога навчального закладу, до якого звертався ОСОБА_5 щодо події, яка місце 07.05.2026, чи щодо інших подібних обставин, які би могли носити характер цькування.
З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2026 року між малолітніми учнями навчального закладу мав місце конфлікт на підставі конкретної існуючої причини на той час. Також учасники справи не заперечили, що між хлопцями інколи виникали інші конфліктні ситуації та непорозуміння, однак вони їх вирішували.
Разом з тим, докази систематичного вчинення (два та більше випадків, які були би належно зафіксовані та задокументовані) фактів цькування щодо потерпілого ОСОБА_6 відсутні. Відомості про попередні аналогічні випадки, тривале цькування, приниження, переслідування чи інші прояви булінгу відсутні. Учасники справи їх не підтверджують. Крім того, повідомляють, що цей конфлікт вичерпано і вони примирилися. 
Відсутні будь – які докази звернення потерпілого чи його батьків до психолога, до класного керівника, до керівництва школи з приводу попередніх конфліктів чи непорозумінь між учнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . 
З письмових пояснень учнів, які навчаються у тих класах у ліцеї, де навчаються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вбачається, що хлопці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 час від часу конфліктують, ображають один одного, між ними склалися неприязні стосунки, однак відсутні однозначні пояснення щодо того, що хтось один з них є жертвою булінгу, а інший – кривдником (булером).
Проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпАП, як систематичність принижень, переслідувань та погроз, а саме не доведена наявність попередніх епізодів цькування щодо потерпілого, відсутній висновок комісії закладу освіти про встановлення факту булінгу між цими учнями, відсутній висновок шкільного психолога щодо цієї події та щодо можливості булінгу щодо ОСОБА_8 . Учасники справи, у тому числі і сторона потерпілого, також не підтвердили наявності саме цькування щодо потерпілого.
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за частиною 3 статті 173-4 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 251, 252, 283 КУпАП, суддя
УХВАЛИЛА:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 173-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І. В. Федорович