Справа № 599/893/26  
3/599/205/2026 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

29 червня 2026 року 
Суддя Зборівського районного суду Тернопільської області
Іваницький О.Р. 
розглянувши матеріали, які надійшли від які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий, АДРЕСА_1 ,- 
за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 05 червня 2026 року близько 17 год. 20 хв. на автодорозі Тернопіль – Львів – Рава-Руська 13 км. керував автомобілем Smart Torino д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування транспортними засобами, будучи попередньо тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у м.Львові Львівського міжрегіонального управління юстиції України серії ВП №78712045 від 29 січня 2026 року. Своїми діями порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух»
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано:мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку. Перелік медичних протипоказань (захворювань і вад), за наявності яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами, визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров`я. Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України. Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів здійснюються в акредитованих закладах незалежно від форми власності та підпорядкування, які за результатами атестації отримали відповідний атестат. Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв здійснюються спеціалістами, які відповідають визначеним кваліфікаційним вимогам центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік вимог до закладів, кваліфікаційні вимоги до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку, визначаються спільним актом Міністерства внутрішніх справ України, центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах освіти і науки, транспорту та охорони праці. Міністерство внутрішніх справ України створює та веде реєстр закладів, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та здійснює державний контроль за додержанням ними вимог законодавства у цій сфері. Основною формою державного контролю у сфері безпеки дорожнього руху за діяльністю закладів незалежно від форми власності і підпорядкування є державна акредитація закладу та атестація його викладачів, яка проводиться не рідше одного разу на п`ять років у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, створює та веде реєстр закладів, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації трактористів-машиністів та здійснює державний контроль за додержанням ними вимог законодавства у цій сфері. Теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ч. 2 керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ч. 3 керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Ч. 4 крування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ч. 5 повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
В діях ОСОБА_1 вбачається порушення ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», а саме керування транспортним засобом коли встановлені тимчасові обмеження у керуванні, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
За викладених обставин, аналізуючи письмові докази, наявні в матеріалах справи, які підтверджують винність ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 684717 від 05 червня 2026, копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від ВП №78712045 від 29 січня 2026 року, відеозаписами з БК, суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення факту порушення водієм ОСОБА_1 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», а саме керування транспортним засобом коли встановлені тимчасові обмеження у керуванні, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
Таким чином, в адміністративній справі наявні достатні докази та підстави для її розгляду, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та записами зробленими в ньому.
Обставини які б пом`якшували та обтяжували адміністративну відповідальність правопорушнику судом не встановлені.
Отже, вивчивши матеріали справи, оцінюючи наявні письмові докази в їх сукупності, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи подію та характер адмінправопорушення, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, його пояснення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом в межах санкції статті КУпАП за якою він притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 126 ч.3, 283-285 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Стягнути із  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. 60 коп.). Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106
ЄДРПОУ-37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувача : UA908999980313111256000026001
Код класифікації доходів бюджету 22030106.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно достатті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання – протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя Зборівського 
районного суду     Іваницький О.Р