Справа № 522/26722/25-Е
Провадження № 2/522/818/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання – Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Жемчужина Французького бульвара», про стягнення коштів за житлово-комунальні послуги; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Жемчужина Французького бульвара», про стягнення коштів за житлово-комунальні послуги, 
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду міста Одеси суду 10.12.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Жемчужина Французького бульвара», про стягнення коштів за житлово-комунальні послуги у розмірі 113 492,07 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Позивач ОСОБА_1 власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначена Квартира розташована в багатоквартирному будинку ЖК «19 Жемчужина», який управляється обслуговуючим кооперативом «Жемчужина Французького бульвару», що підтверджено Статутом відповідного обслуговуючого кооперативу. У вказаній Квартирі з 09.11.2018 року зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та син сторін по справі – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач в зазначеній Квартирі не зареєстрований та не проживає, що підтверджено витягом про реєстрацію місця проживання. За період з жовтня 2021 року по лютий 2025 року за адресою: АДРЕСА_2 виникла заборгованість з оплати житлово комунальних та інших послуг, у розмірі 167 770,28 грн., що підтверджується відповідними рахунками на сплату житлово-комунальних та інших послуг, виставленими обслуговуючим кооперативом «Жемчужина Французького бульвару». Позивач вважає, що частину цієї заборгованості в розмірі 113 492,07 грн. зобов`язаний сплатити Відповідач ОСОБА_2 на підставі наступного: В період з грудня 2019 по вересень 2021 року Відповідач ОСОБА_2 фактично проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 , самостійно та в повному обсязі здійснювала оплату усіх рахунків за житлово комунальні та інші послуги, оскільки саме вона є фактичним користувачем комунальних та інших послуг за вказаною адресою. На початку серпня 2021 року між Позивачем та Відповідачем виник конфлікт через те, що Відповідач не маючи жодної правової підстави здавала квартиру, яка належить Позивачу, в оренду стороннім особам. Станом на 29 вересня 2021 року Відповідач вже повернулась проживати до квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Фактичне проживання Відповідача в квартирі за вказаною адресою підтверджується судовим рішенням по справі №522/18789/21. 29.09.2021 року ОСОБА_2 подала позов до Приморського районного суду про видачу обмежувального припису, в якому особисто зазначила, що проживає разом з сином за адресою: АДРЕСА_2 та відповідно до рішення суду по справі №522/18789/21 видано обмежувальний припис строком на 3 місяці з наступними заходами тимчасового обмеження: 1. Заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . 2. Заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 22 листопада 2021 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відкрито провадження по справі №522/21286/21 про стягнення коштів за житлово комунальні послуги за період з грудня 2019 року по вересень 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_2 особисто зазначає, що саме ОСОБА_2 та дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 – є споживачами житлово-комунальних послуг та інших послуг за вказаною адресою. Розглядаючи справу №522/21286/21 суд прийшов до висновку, що відповідно до ст.541 ЦК України сторони солідарно несуть витрати щодо утримання майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 . В період з жовтня 2021 року по теперішній час Відповідач продовжує проживати в квартирі та повноцінно користується житлово-комунальними послугами, однак починаючи з жовтня 2021 року припинила сплачувати рахунки за отримані нею житлово-комунальні послуги, за адресою АДРЕСА_2 . За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №522/9405/23 Приморським районним судом м.Одеси ухвалено рішення від 08 лютого 2024 року, яким позовні вимоги ОК «Жемчужина Французького бульвара» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги за період з 01.10.2021 року по 31.04.2023 року в розмірі 64 829,63 грн. задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 64 829,83 грн., а саме: відшкодування додаткових витрат – 2 116,45 грн.; утримання будинку та прибудинкової території– 22 024,22 грн.; електроенергія (по лічильнику) – 7 323,12 грн.; витрати на опалення місць загального користування – 2 420,63 грн.; оренда землі – 2 247,74 грн.; охорона спільного майна – 8 523,97 грн.; послуга поводження з побутовими відходами – 335,87 грн.; передоплата для альтернативного джерела електропостачання – 882,76 грн.; опалення за лічильником – 11 325,06 грн., утримання котельні – 4 571,09 грн.; холодна вода і водовідведення – 3 058,92 грн. Окрім цього стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Загалом сума стягнень за рішенням суду №522/9405/23 становить 67 513,83 грн. В справі №522/9405/23 ОСОБА_1 заявлялось клопотання про залучення ОСОБА_2 в якості співвідповідача, оскільки саме вона є фактичним користувачем житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2021 року по 31.04.2023 року за вказаною адресою. Однак, судом було відмовлено про залучення ОСОБА_2 в якості співвідповідача. Суду надано рахунки на сплату житлово-комунальних та інших послуг за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.10.2021 року по 31.04.2023 року на суму 64 829,83 грн. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження №79527884 від 21.11.2025 року – виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по справі №522/9405/23 закрито на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням. Позивач ОСОБА_1 сплатив заборгованість за житлово-комунальні послуги та інші послуги за період з 01.10.2021 року по 31.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 в повному обсязі. За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №522/9621/25 Приморським районним судом м.Одеси ухвалено рішення від 01 липня 2025 року, за яким позовні вимоги ОК «Жемчужина Французького бульвара» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги за період з 01.05.2023 року по 28.02.2025 року в розмірі 102 940,45 грн. – задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 102 940,45 грн., а саме: відшкодування додаткових витрат – 2 613,88 грн.; утримання будинку та прибудинкової території – 29 224,07 грн.; електроенергія (по лічильнику) – 24 256,80 грн.; витрати на опалення місць загального користування – 2 290,48 грн.; оренда землі – 3 423,72 грн.; охорона спільного майна – 12 037,06 грн.; послуга поводження з побутовими відходами 912,08 грн.; передоплата для альтернативного джерела електропостачання – 295,80 грн.; опалення за лічильником – 16 093,49 грн., утримання котельні – 6 378,43 грн., холодна вода і водовідведення – 5 414,64 грн. Додатково на суму заборгованості було нараховано суму інфляційних витрат в розмірі 10 984,25 грн. та суму 3% річних за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 1 216,19 грн. Окрім цього стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Загалом сума стягнень за рішенням суду №522/9621/25 становить 118 168,89 грн. В процесі судового розгляду ОСОБА_1 заявляв вимогу про залучення ОСОБА_4 в якості співвідповідача до справи про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 , однак суд не прийняв до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що він не проживає у вказаній квартирі та не користується комунальними послугами, оскільки відповідно до ч.1 ст.322 ЦК, він, як власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, але суд звернув увагу, що він має право у судовому порядку стягнути кошти за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_2 . Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження №79527979 від 05.12.2025 року – виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по справі №522/9621/25 закрито на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням. Позивач ОСОБА_1 сплатив заборгованість за житлово-комунальні послуги та інші послуги за період з 01.05.2023 року по 28.02.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 в повному обсязі. ОСОБА_1 усвідомлює свій обов`язок власника, щодо утримання майна, яке належить йому на праві власності, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги. Разом з тим, власник не позбавлений права вимагати від осіб, які фактично користуються (споживають) житлово-комунальними послугами сплати відповідної компенсації, якщо інше не передбачено договорами між ними. Відповідно до ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Тлумачення зазначеної норми права дає підстави зробити висновок, що кожен власник (співвласник) споживач зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є в його власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання майна. Власник (співвласник), який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника (споживача) їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Аналізуючи зміст норм чинного законодавства України Позивач вважає, що Відповідач ОСОБА_2 фактично проживаючі в Квартирі, здійснила конклюдентні дії, які породжують юридичні наслідки. Саме Відповідач допустила заборгованість за житлово-комунальні послуги, а тому сума боргу визначена рішеннями суду по справі №522/9405/23 та №522/9621/25 є солідарним обов`язком Позивача та Відповідача пропорційно до фактично отриманих житлово-комунальних послуг та інших послуг в наступному порядку: електроенергія, холодна вода та водовідведення, послуга поводження з побутовими відходами – Відповідач має сплатити одноособово в повному обсязі (якби ОСОБА_2 не користувалась цими послугами – розрахунок в квитанціях на оплату = 0). Послуги з відшкодування додаткових витрат, утримання будинку та прибудинкової території, витрати на опалення місць загального користування, оренда землі, охорона спільного майна, передоплата для альтернативного джерела електропостачання, опалення за лічильником, утримання котельні – Відповідач та Позивач мають сплатити в рівних пропорціях 50/50. Деталізація розрахунку з розподілу між сторонами оплати боргу за житлово комунальні послуги надається в додатку до цього позову. Враховуючи викладене, за період з 01.10.2021 року по 31.04.2023 року ОСОБА_1 визнає заборгованість в розмірі 28 397,96 грн., як власник Квартири, залишок боргу у розмірі 39 115,87 грн. є обов`язком Відповідача ОСОБА_2 . За період з 01.05.2023 року по 28.02.2025 року ОСОБА_1 визнає заборгованість в розмірі 43 792,68 грн., як власник Квартири, залишок боргу у розмірі 74 376,20 грн. є обов`язком Відповідача ОСОБА_2 . Загальна заборгованість Відповідача за період з 01.10.2021 року по 31.04.2023 року складає: 39 115,87 + 74 376,20 = 113 492,07 грн. Зазначена сума є виключно оплатою за фактично отримані житлово-комунальні та інші послуги без врахування штрафних санкцій та судового збору, які ОСОБА_1 сплатив додатково.
Матеріали позову отримано суддею 11.12.2025 року.
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2120452 від 11.12.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 09.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 12.12.2025 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 19.01.2026 року.
До суду 29.12.2025 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, згідно якого просила у задоволені позову відмовити.
В обґрунтування відзиву зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрована разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 її колишній цивільний чоловік та батько їх спільного сина. 3 24.05.2010 року по 28.12.2019 року вони проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. Після припинення фактичних шлюбних стосунків, ОСОБА_1 став проживати окремо, а вона та дитина залишились проживати у квартирі за адресою АДРЕСА_2 . 3 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовився від тягаря утримання майна. У період з грудня 2019 року по вересень 2021 року ОСОБА_2 дійсно одноосібно, справно сплачувала за усі комунальні та інші послуги за квартиру. Між тим хто саме, на якій підставі та в яких обсягах користувався житлово-комунальними послугами у спірній квартирі за період з вересня 2021 року по лютий 2025 року – невідомо. Позовна заява не містить жодних належних та допустимих доказів щодо фактичного її проживання (мешкання) у квартирі у цей період та фактичного користування житлово-комунальними та іншими послугами.
До суду 29.12.2025 року від ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов, пред`явлений до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за житлово-комунальні послуги у розмірі 29 943 грн.
В обґрунтування зустрічного зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрована разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 її колишній цивільний чоловік та батько їх спільного сина. 3 24.05.2010 року по 28.12.2019 року вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Після припинення фактичних шлюбних стосунків, ОСОБА_1 став проживати окремо, а вона та дитина залишились проживати у квартирі за адресою АДРЕСА_2 . 3 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовився від тягаря утримання майна. У період з грудня 2019 року по вересень 2021 року ОСОБА_2 дійсно одноосібно, справно сплачувала за усі комунальні та інші послуги за квартиру. Між тим хто саме, на якій підставі та в яких обсягах користувався житлово-комунальними послугами у спірній квартирі за період з вересня 2021 року по лютий 2025 року – невідомо. Розуміючи, що ОСОБА_1 не поспішає виконувати судові рішення про справам №522/9405/23 та №522/9621/25, в той час як несплата боргів за житлово-комунальні послуги загрожували відключенням квартири від водо-, енерго-, та газопостачання, позивачка здійснила оплату комунальних послуг 233, 68 грн. за газ, 23.12.2025 по квартирі за адресою АДРЕСА_3 та 29 709,51 грн. за адресою: АДРЕСА_2 за серпень, вересень жовтень листопад 2025 року у загальному розмірі 29 943,19 грн.
Протокольною ухвалою суду від 19.01.2026 прийнято зустрічний позов та відкладено засідання на 09.03.2026
09.03 2026 представник первісного позивача надала пояснення. Просила задовольнити позов ОСОБА_1 з викладених в позові підстав.
По справі оголошено перерву у зв`язку з поганим інтернет зв`язком по відео конференції з представником позивача на 05.05.2026р.
05.05.2026 представник позивача підтримала позов і просила відмовити у зустрічному позові з викладених письмових підстав. Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні первісного позову. Зазначила що відсутні докази її проживання в квартирі . просила задовольнити зустрічний позов.
11.05.2026 постановлено вступну та резолютивну частину судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, приходить до наступних висновків. 
Судом встановлено, що предметом первісних позовних вимог є:
- стягнення з відповідачки витрат на комунальні послуги за час проживання у квартирі за адресою АДРЕСА_2 за період з 01.10.2021 по 28.02.2025 у розмірі 113 492,07 грн.
Судом встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 .
В зазначеній квартирі зареєстровані відповідачка ОСОБА_2 разом з їх спільним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач там не зареєстрований.
Згідно рішенням Приморського районного суду м.Одеси (справа №522/9405/23 ) від 08 лютого 2024 року за позовом Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина Французького бульвара» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги позов задоволено та стягнуто заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 64 829,83 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн. за період з 01.10.2021 року по 31.04.2023 року в розмірі 64 829,83 грн. - задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 64 829,83 грн., а саме: відшкодування додаткових витрат – 2 116,45 грн.; утримання будинку та прибудинкової території– 22 024,22 грн.; електроенергія (по лічильнику) – 7 323,12 грн.; витрати на опалення місць загального користування – 2 420,63 грн.; оренда землі – 2 247,74 грн.; охорона спільного майна – 8 523,97 грн.; послуга поводження з побутовими відходами – 335,87 грн.; передоплата для альтернативного джерела електропостачання – 882,76 грн.; опалення за лічильником – 11 325,06 грн., утримання котельні – 4 571,09 грн.; холодна вода і водовідведення – 3 058,92 грн. 
Окрім цього стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Загалом сума стягнень за рішенням суду №522/9405/23 становить 67 513,83 грн. 
Зазначене судове рішення суду залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду Одеської області від 19.08.2025 року.
Крім того, рішенням Приморського районного суду м.Одеси (справа №522/9621/25 ) від 01 липня 2025 року за позовом Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина Французького бульвара» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги позов задоволено та стягнуто заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 102 940,45 грн., а також інфляційні витрати у розмірі 10 984,25 грн. та 3% річних у розмір 1 216,19 грн., та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. за період з 01.05.2023 року по 28.02.2025 року.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Позивач повністю сплатив зазначені рішеннями судів суми в рахунок погашення заборгованості та визнає, що він повинен нести обов`язок як власник квартири разом з ОСОБА_2 50/50, окрім тих послуг , якими користувалась відповідачка , мешкаючи в цій квартирі.
Враховуючи, що строк позовної давності за період з 01.10.2021 року закінчився 01.10.2024 року, а також те, що на всій території України було запроваджено карантин до 30.06.2023 року і введено воєнний стан щ 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався і діє на час розгляду справи, то перебіг позовної давності зупинявся на строк дії такого стану, а тому період з 01.10.2021 року по 01.10.2024 року не виходить за строки позовної давності (ст.257 ЦК України).. 
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з пунктами 5, 12 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
У частині третій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Факт проживання відповідачки Рафаель з малолітнім сином у зазначений період суд вважає доведеним рішеннями Приморського районного суду м.Одеси по справам №522/18789/21 (щодо видачі обмежувального припису), №522/407/22 (про продовження обмежувального припису), 522/5583/22 (про визначення місця проживання малолітньої дитини), 522/10347/20 (про видачу обмежувального припису задоволено), №522/20055/21 (про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення до житлового приміщення та стягнення моральної шкоди), №522/4467/24 (про стягнення додаткових витрат на дитину) та не спростовний належними і достовірними доказами.
Суд не погоджується з посиланням позивача на ст.544 ЦК України щодо права вимоги як солідарного стягнення, оскільки відповідачка не була співвласником вказаної квартири на час розгляду даних справ.
Згідно із законом, усі повнолітні, які зареєстрвоані або проживають у квартирі, вважаються такими, що споживають комунальні послуги та несуть солідарну відповідальність відповідальність. Обовязок сплати у відповідчки виникає як у особи, яка фактично проживала і споживала дані послуги.
Закон України “Про житлово-комунальні послуги” (далі - Закон) говорить, що споживач має право не платити за комунальні послуги (крім постачання теплової енергії) у разі їхнього невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності у житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів. Факт такої відсутності має бути підтверджено.
Відповідно до статті 9 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Крім того, ст.10 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст.66 ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири.
Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.
Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.
Також суд зауважує, що для того, щоб зареєстрована особа не платила за комунальні послуги, вона має офіційно підтвердити факт свого не проживання: і подати виконавцю послуг (ОСББ) письмову заяву про не проживання і надати документи, що підтверджують перебування в іншому місці, або скласти Акт не проживання, підписаний сусідами та представником ОСББ.
Таких доказів суду не надано.
А тому суд вважає, що відповідачка, як користувач комунальних послугу у вказаній квартирі повинна нести ці витрати за спожиті послуги, а саме за споживання електроенергії, холодної води та водовідведення, послуги поводження з побутовими відходами.
З наданих позивачем квитанції та рішення суду по справі №522/9405/23 вбачається, що витрати за електроенергію - 7323,12 грн, за холодну воду та водовідведення - 3058,92 грн., послуга поводження з побутовими відходами – 335,87 грн., загальна суму становить - 10 717,91 грн. 
З наданих позивачем квитанції та рішення суду по справі №522/9621/25 вбачається, що витрати за електроенергію - 24 256,80 грн, за холодну воду та водовідведення – 5 414,64 грн., послуга поводження з побутовими відходами – 912,08 грн., загальна суму становить: 30 583,52 грн. 
Враховуючи вищевикладене суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення з відповідачки за спожиті комунальні послуги у загальному розмірі 41 301,43 грн. 
При цьому суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідачки санкцій згідно ст.625 ЦК України за рішенням суду по справі №522/9621/25 (3% річних – 1 216,19 грн. та інфляції - 10 984,25 грн.) і судового збору 3 028,00 грн, оскільки відповідачка не є співвласником квартири та відсутні договірні відносини щодо застосування такої відповідальності.
Таким чином позов Федоришина підлягає частковому задоволенню у розмірі 41 301,43 грн. 
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. 
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 440,76 грн. (оскільки процент задоволених позовних вимог складає 36,39 %).
Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 .
Предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 29 943,00 грн, які позивачка сплатила як комунальні послуги за квартиру за адресою АДРЕСА_2  та за квартиру за адресою АДРЕСА_3 .
Підставою цих позовних вимог позивачка зазначає, що розуміючи що ОСОБА_1 не поспішає виконувати судові рішення про справам №522/9405/23 та №522/9621/25, в той час як несплата боргів за житлово-комунальні послуги загрожували відключенням квартири від водо-, енерго-, та газопостачання, позивачка здійснила оплату комунальних послуг 233,68 грн. за газ 23.12.2025 року по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 та 29 709,51 грн. за адресою: АДРЕСА_2 за серпень, вересень жовтень листопад 2025 року та у загальному розмірі 29 943,19 грн.
З зустрічного позову вбачається, що позивачка втратила доступ до житла за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду по справі №522/9405/23 набуло законної сили 19.08.2025 року.
Рішення Приморського районного суду м.Одеси (справа № 522/9621/25 ) від 01 липня 2025 року №522/9621/25 набуло законної сили 02.08.2025 року.
Будь-яких домовленостей позивачки з власником цих квартир щодо сплати комунальних послуг саме в цей період і за дані комунальні послуги судом не встановлено.
З зустрічного позову вбачається що позивачка втратила доступ до житла за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 позивачка не мешкала. Ці оплати не є помилковою оплатою. Таким чином позивачка на власний розсуд добровільно здійснила оплату за вказаними квитанціями .
Суд приходить до висновку, зустрічний позов не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеністю.
Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.15, 16, 322, 360, 526, 544, 610 ЦК України, ст.ст.11, 12, 76-81, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Жемчужина Французького бульвара», про стягнення коштів за житлово-комунальні послуги – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) грошові коштів за житлово-комунальні послуги у розмірі 41 301 (сорок одна тисяча триста одна) гривня 43 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 440 (чотириста сорок) гривень 76 копійок.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Жемчужина Французького бульвар», про стягнення коштів за житлово-комунальні послуги – залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду виготовлено 15. 05.2026 року. 

Суддя Домусчі Л.В.