ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"05" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1235/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/1235/26
за позовом: Комунального підприємства Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» (65058, м. Одеса, вул. Сегедська, 10А, код ЄДРПОУ 41033818)
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Сукіасян Самвела Рафіковича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )
про стягнення 7 560грн.
ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» звернулось до Господарського суду Одеської області до Фізичної особи-підприємця Сукіасян Самвела Рафіковича про стягнення 7 560грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.04.2026р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/1235/26 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.
Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адерсою" 
Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресами місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.
Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.
Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
Як вакує позивач, 13.05.2019 між Комунальним підприємством Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» (Підприємство) та Фізичною особою - підприємцем Сукіасян Самвелом Рафіковичем (Користувач) було укладено договір про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою №154-2019 (Договір), відповідно до умов якого Підприємство здійснює заходи з благоустрою об`єктів, що утримує, а Користувач бере на себе зобов`язання з пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою згідно із затвердженим річним планом заходів з утримання та ремонту об`єктів благоустрою(п.1.1 договору). 
Форма пайової участі Користувача - грошова, розмір якої визначається згідно з Порядком визначення пайової участі власників (орендарів) будівель та споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, а також власників (орендарів) пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі для утримання об`єктів благоустрою, розташованих в прибережній зоні, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 64 від 16.02.2012 р. (п.1.2 договору).
Відповідно до п.1.3 договору, розрахунок розміру пайової участі додається до даного договору та є його невід`ємною частиною.
Згідно з пп.3.3.1,3.3.4 п.3.3 Договору Користувач зобов`язаний своєчасно вносити суму пайової участі, передбачену пп.1.2, 1.3 договору, в строки та порядку, встановлені в розділі 4 договору, незалежно від результатів господарської діяльності об`єктів Користувача протягом всього періоду дії договору; утримувати об`єкт благоустрою розміщений на пляжі Київського району: літній майданчик (загальною площею 300 м2), в належному стані та вигляді. Об`єкт в цілому, його складові частині та елементи необхідно використовувати з дотриманням норм естетичних та інших вимог.
Відповідно до п.4.1 Договору Користувач сплачує щомісячну суму пайової участі, розмір якої передбачено згідно з Порядком визначення пайової участі власників (орендарів) будівель та споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, для утримання об`єктів благоустрою, та вказано в додатку 1 до даного договору. Строк оплати - до 5 числа поточного місяця, в якому здійснюється підприємницька діяльність. Користувач за власним бажанням може здійснювати передплату і за більший період. Оплата суми пайової участі здійснюється Користувачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства або шляхом внесення коштів до каси.
У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним договором, сторони несуть відповідальність, передбачену договором та чинним законодавством України (п.5.1 Договору).
У випадку відставання від графіка оплати на 21 та більше днів Підприємство вносить подання відповідному органу Одеської міської ради про відкликання дозволу на розміщення об`єкта торгівлі або сфери послуг Користувача. При цьому Користувач сплачує Підприємству штраф у подвійному розмірі місячної суми пайової участі, нарахованої за літній період (п.5.3 Договору).
Договір вступає в дію з 01.05.2019 та діє до 30.09.2019 (п.7.1 Договору).
Згідно з додатком №1 до Договору розмір пайової участі у травні-вересні 2019 року щомісячно становить 12 600 грн. по 2 520грн. щомісячно.
Як вказує позивач, відповідач в порушення своїх зобов`язань за договором належним чином та в повному обсязі пайову участь не сплачував, суму пайової участі сплатив частково в розмірі 10080грн., що мало наслідком виникнення у нього заборгованості в сумі 2 520грн. 
Крім того, в зв`язку з невиконання відповідачем умов договору, позивачем відповідно до п. 5.3 було нараховано відповідачу штраф в сумі 5 040грн. 
Отже посилаючись на вищенаведені обставини, Комунальним підприємством Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» звернулось до Господарського суду Одеської області за захистом свого порушеного права. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. 
При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.
Як встановлено судом, 13.05.2019 між Комунальним підприємством Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» (Підприємство) та Фізичною особою - підприємцем Сукіасян Самвелом Рафіковичем (Користувач) було укладено договір про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою №154-2019 (Договір), відповідно до умов якого Підприємство здійснює заходи з благоустрою об`єктів, що утримує, а Користувач бере на себе зобов`язання з пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою згідно із затвердженим річним планом заходів з утримання та ремонту об`єктів благоустрою(п.1.1 договору). 
Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, визначені Законом України "Про благоустрій населених пунктів" за №2807-IV від 06.09.2005 (тут і далі за текстом - Закон №2807-IV).
Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону №2807-IV благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Згідно ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» № 2807-IV від 06.09.2005р. органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності.
Відповідно до Статуту КП «Узбережжя Одеси», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 16.04.2025 р. № 3007-VIIІ, метою створення підприємства є забезпечення належного благоустрою та утримання територій узбережжя та пляжів у місті Одесі в належному санітарно-технічному стані, підвищення якості обслуговування населення на території узбережжя.
Згідно абз. 3 ч. 2. ст. 24 Закону, підприємства, установи, організації, які розміщуються на території об`єкта благоустрою, можуть утримувати закріплену за ними територію або брати пайову участь в утриманні цього об`єкта відповідно до ч. 4 статті 15 цього Закону, яка встановлює, що власник тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об`єкта благоустрою державної та комунальної власності може брати пайову участь в утриманні цього об`єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством або балансоутримувачем.
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 64 від 16.12.2012 «Про встановлення розміру пайової участі для власників (орендарів) будівель та споруд соціально-культурного, побутового, торгівельного та іншого призначення, а також власників (орендарів) пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі для утримання об`єктів благоустрою» встановлено розмір пайової участі для власників (орендарів) будівель та споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, а також власників (орендарів) пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі для утримання об`єктів благоустрою, зобов`язано суб`єктів правовідносин у сфері благоустрою на об`єктах благоустрою, суворо дотримуватися Порядку визначення пайової участі власників (орендарів) будівель та споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, а також власників (орендарів) пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі для утримання об`єктів благоустрою, розташованих в прибережній та парковій зонах, скверах та на територіях для експлуатації фонтанів, бюветних гідротехнічних комплексів, ставків, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011р. № 1631-VI «Про затвердження Правил благоустрою території м. Одеси (текстової частини) у новій редакції».
Зазначеним рішенням встановлено тариф пайової участі по пляжу «Гідропарк «Лузанівка» згідно класифікації та характеристики об`єктів, розташованих на об`єкті благоустрою.
Як встановлено судом, тариф, визначений для ФОП Сукіасян С.Р. згідно класифікації – пункт дрібно-роздрібної торговельної мережі (товари непродовольчої групи) та складає 210,00 гривень. за кв. м., з урахуванням чого розмір пайової участі складає: 210,00 грн.* 12,0 кв. м. = 2520,00 грн. /міс.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до п.4.1 Договору Користувач сплачує щомісячну суму пайової участі, розмір якої передбачено згідно з Порядком визначення пайової участі власників (орендарів) будівель та споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, для утримання об`єктів благоустрою, та вказано в додатку 1 до даного договору. Строк оплати - до 5 числа поточного місяця, в якому здійснюється підприємницька діяльність. Користувач за власним бажанням може здійснювати передплату і за більший період. Оплата суми пайової участі здійснюється Користувачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства або шляхом внесення коштів до каси.
Судом встановлено, що відповідачем на виконання умов договору було сплачено пайову участь в загальному розмірі 10080грн, що мало наслідком виникнення у нього заборгованості в сумі 2 520грн. 
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.
Отже, враховуючи встановлення судом факт неналежного виконання Фізичною особою-підприємцем Сукіасян Самвелом Рафіковичем прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати пайової участі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2 520грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 5040грн. суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.
Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 5.3 договору про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою № 154/2019 від 13.05.2019 у випадку відставання від графіка оплати на 21 (двадцять один) та більше днів Підприємство вносить подання відповідному органу Одеської міської ради про відкликання дозволу на розміщення об`єкта торгівлі або сфери послуг Користувача. При цьому Користувач сплачує Підприємству штраф у подвійному розмірі місячної суми пайової 
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу у розмірі подвійної місячної плати пайової участі, яку відповідач має сплачувати у літній період, (2 520 грн *2 = 5 040грн), суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійсненного позивачем розрахунку, з урахування чого позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 5 040грн. 
Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.
Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню. 
Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд - 
ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Комунального підприємства Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» (65058, м. Одеса, вул. Сегедська, 10А, код ЄДРПОУ 41033818) до Фізичної особи-підприємця Сукіасян Самвела Рафіковича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) – задовольнити повністю. 
2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сукіасян Самвела Рафіковича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» (65058, м. Одеса, вул. Сегедська, 10А, код ЄДРПОУ 41033818) заборгованість з пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою та штрафні санкції в сумі 7 560 (сім тисяч п`ятсот шістдесят)грн. та судовий збір в сумі 3 328 (три тисяч триста двадцять вісім)грн. 

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено  05 червня 2026 р.

Суддя К.Ф. Погребна