Справа № 344/11114/26 
Провадження № 3/344/2782/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає у пункті тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 за ч.3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце служби.
Вказане адміністративне правопорушення вчинено за наступних обставин.
Так, 11 червня 2026 року старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 був відсутній без поважних причин по місцю несення військової служби. 11.06.2026 року старшого солдата ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та передано до військової частини.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, однак, у матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 у якому останній просив провести розгляд даної адміністративної справи без його участі, вину у вчиненому визнав у повному обсязі.
За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення. 
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.
Відповідно до ч.3 ст.172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення у діях особи, щодо якої складено протокол, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 172-11 КУпАП, повністю доведена:
- даними з протоколу про військове адміністративне правопорушення ЛВІ №146 від 11.06.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 11 червня 2026 року був відсутній без поважних причин по місцю несення військової служби, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП, де у відповідній графі для пояснень ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав і зазначив, що 11.06.2026 року він самостійно покинув військову частину та того ж дня повернувся і приступив до виконання обов`язків військової служби;
- доповіддю №356/2/10025 від 11.06.2026 року про факт самовільного залишення військової частини (без зброї) військовослужбовцем призваним по мобілізації військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_1 та іншими документами, які відповідають, зазначеним у протоколі обставинам;
Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.3 ст.172-11 КУпАП, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання вини. Обставин, що обтяжують правопорушення не встановлено. 
Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення з метою забезпечення виконання вимог ст.1 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.3 ст.172-11 КУпАП у вигляді штрафу.
Згідно із ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом з тим, у відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. 
Таким чином, ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем та вчинив правопорушення під час виконання службових обов`язків, що підтверджується матеріалами справи. 
На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст. 172-11, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд - 
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, 00 копійок. 
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги. 
Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф може бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення згаданого вище строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. 

Суддя В.В.Тринчук