Єдиний унікальний номер 341/537/26 
Номер провадження 2/341/595/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді Васильцової Г.А.
секретарі – Габлей А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Король Владислава Анатолійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Король В.А. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 8566204 в розмірі 15 672,00 грн, з яких: 4 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 672,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 7 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), а також понесені судові витрати.
Позов обґрунтований тим, що 02 серпня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8566204. 24 грудня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» (далі- ТОВ «ФК ЄАПБ») укладено договір факторингу № 24122025/1, за яким, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2025 року до договору факторингу № 24122025/1 від 24.12.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 15 672,00 грн, з яких: 4 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 672,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 7 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). У зв`язку із тим, що відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивач вимушений звернутися до суду з вище вказаним позовом.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Крім того, вирішено здійснювати розгляд справи у змішаній формі.
Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяви просить розглянути справу за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою». Відповідачка не повідомила суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надала.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 02 серпня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 8566204, підписаний електронним підписом позичальника, за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідачки /а.с.6-11/.
Відповідно до розділу 1. кредитного договору, ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 4 000,00 грн строком на 360 днів, зі сплатою 0,89 % на добу за користування кредитом. Комісія за обслуговування кредиту за 360 днів складає 12 848,00 грн, та нараховується за ставкою 14.60 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до цього договору.
Пунктом 4.1 договору передбачено штраф у розмірі 1 000,00 грн за кожен випадок порушення (невиконання/неналежного виконання) зобов`язань за договором.
24 грудня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24122025/1, за яким, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК» ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників /а.с.14-18/.
Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід прав вимоги відбувається в день підписання сторонами Акта прийому-передачі відповідного Реєстру боржників.
Акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 24.12.2025 року підписаний 24 грудня 2025 року /а.с.19/.
Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2025 року до договору факторингу № 24122025/1 від 24.12.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 15 672,00 грн, з яких: 4 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 672,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 7 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня)/а.с.20/.
У зв`язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань, її заборгованість за договором про споживчий кредит № 8566204 від 02 серпня 2025 року, згідно розрахунку позивача, становить 15 672,00 грн.
Відповідачка не скористалася своїми процесуальним правами передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надала до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15)
Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконала, у передбачений у договорі строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором № 8566204 в розмірі 4 000,00 грн.
Вимоги позивача в цій частині є доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки комісії за обслуговування кредиту, суд бере до уваги наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Разом з тим, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року по справі №204/224/21 зазначає, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У договорі про споживчий кредит № 8566204 від 02.08.2025 року, відповідачка погодила комісію за надання кредиту, проте позивач не роз`яснив, за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідачки буде взята комісія за обслуговування кредиту. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредиту, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору, тому підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Мілоан» платежу за комісією не вбачається.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості в частині стягнення неустойки в розмірі – 7 000,00 грн задоволенню не підлягають в силу пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, якими встановлено звільнення від такого обов`язку позичальників під час воєнного стану.
Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачкою надано не було.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідачки заборгованість на користь ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 8566204 в розмірі 4 000,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
В описовій частині позовної заяви позивач також зазначає про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесло і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи, який становить суму сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 664,00 грн).
До матеріалів справи позивачем було додано платіжну інструкцію від 24.03.2026 року, згідно якої позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн /а.с. 5/, однак інших доказів щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду надано не було, а тому це питання судом при розгляді справи не вирішувалося.
Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на відшкодування витрат зі сплати судового збору 679,54 грн, виходячи з наступного розрахунку: 4 000,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) ? 2 662,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 15 672,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Король Владислава Анатолійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, рахунок НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 8566204 від 02 серпня 2025 року в розмірі 4 000 (чотири тисячі гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, рахунок НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») витрати по сплаті судового збору в розмірі 679 (шістсот сімдесят дев`ять гривень 54 коп.) 

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Дата складення рішення суду 12.05.2026 року.

  Суддя	Ганна ВАСИЛЬЦОВА