22.05.2026 Єдиний унікальний № 371/381/26 
провадження № 3/371/162/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Миронівка 

ЄУН 371/381/26
Провадження № 3/371/162/26

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: будинок під номером АДРЕСА_1 , код не працює,

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 603898, ОСОБА_1 01 березня 2026 року о 22 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Acura TSX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Центральній села Зеленьки Обухівського району Київської області, поблизу будівлі під номером 54А, під час руху транспортного засобу не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, при виборі безпечної швидкості руху не врахувала дорожню обстановку, стан дорожнього покриття, при виникненні небезпеки не вжила достатніх заходів для зменшення швидкості руху для уникнення зіткнення, внаслідок чого утратила керування та допустила зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-траспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. 

Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 2.3 б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху (далі за текстом – ПДР).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення подія мала місце, проте винуватцем дорожньо-транспортної пригоди вона вважає її учасника ОСОБА_2 , який має статус потерпілого у справі про адміністративне правопорушення. 01 березня 2026 року у вечірній час доби вона їхала з міста Миронівка в напрямку міста Києва. Позаду неї на автомобілі марки «Mercedes-Benz 208D» рухався потерпілий ОСОБА_2 . У селі Зеленьки була велика калюжа, вода в якій замерзла, на дорожньому покритті утворилася крига. На вказаному відрізку дороги немає освітлення, тому вона не одразу помітила замерзлу ділянку дороги. На слизькій дорозі автомобіль занесло на зустрічну смугу руху, проте вона втримала кермо та зупинила транспортний засіб. Коли вона збиралася знову рушити з місця, щоб поїхати в потрібному напрямку, автомобіль марки «Mercedes-Benz 208D» теж занесло, і він в`їхав прямо в неї. Водій іншого автомобіля бачив, що її занесло, тому мав розуміти, що дорога є досить слизькою, але жодних дій для уникнення зіткнення не вчинив. Вона обізнана з тим, що за даним фактом того дня було складено два протоколи про адміністративне правопорушення. Проте участі в іншій справі вона не приймала. Оскільки вона впоралася з керуванням та зупинила транспортний засіб, за кермом якого перебувала, без наслідків для себе та оточуючих, вважає, що в її діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення вона не мала зауважень до схеми місця ДТП, оскільки не розуміла, що при складанні схеми мають бути зазначені недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, що стали супутньою причиною ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належно. Неявка потерпілого в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. 

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. 

Згідно з пунктом 1.4. ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці ПДР.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками. 

Пунктом 2.3 б ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов’язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з пунктом 12.3. ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об’єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об’їзду перешкоди.

Таким чином водій під час руху транспортного засобу має обов`язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну з метою уникнення зіткнення чи інших небезпечних ситуацій, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об’єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об’їзду перешкоди.

Встановлено, що 01 березня 2026 року на вулиці Центральній села Зеленьки Обухівського району Київської області, поблизу будівлі під номером 54-А, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Acura TSX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , та автомобіля марки Mercedes-Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

За фактом вчиненого правопорушення, за встановленою формою, з урахуванням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, складено протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не дотрималася вимог пунктів 2.3 б, 12.1, 12.3 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 

Протокол за порушення таких же пунктів ПДР був складений щодо водія автомобіля марки «Mercedes-Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 . 

До протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , додано схему місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з даними схеми місця ДТП, співробітником поліції зафіксовано транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; зазначено ширину проїжджої частини, заповнено таблицю дорожніх умов, за даними схеми, недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною пригоди, не зафіксовано, стан покриття проїзної частини – ожеледиця.

Зауважень до складеної схеми місця ДТП учасники пригоди не мали, факту неправильності схеми чи відсутності на ній об`єктів, які мали місце та не були зафіксовані, не доводили.

За відомостями схеми місця ДТП транспортний засіб автомобіль марки «Acura TSX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 отримав ушкодження передньої центральної частини автомобіля, капоту, правого крила, передньої правої дверки.

Автомобіль марки «Mercedes-Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав пошкодження нижньої центральної правої частини. 

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не знайшов свого підтвердження. Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Умовою настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у рішенні в справі №5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, при вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Це означає, що відшкодовувати збитки зобов’язаний лише той учасник, чиї конкретні порушення ПДРО об’єктивно та безпосередньо призвели до аварії. 

З встановлених в судовому засіданні обставин вбачається, що під час руху транспортного засобу 01 березня 2026 року в умовах ожеледиців водій ОСОБА_1 не в повній мірі стежила за дорожньою обстановкою, при виборі безпечної швидкості руху не врахувала дорожню обстановку та стан дорожнього покриття, не вжила належних заходів для зменшення швидкості руху, транспортний засіб занесло, зупинити автомобіль водій змогла лише на зустрічній смузі руху. 

При виконанні вказаних дій водій ОСОБА_1 жодних перешкод для руху інших учасників не створила, транспортний засіб ушкоджень не отримав, після зупинки водій мала намір та можливість продовжувати рух.

При розгляді справи не знайшов підтвердження той факт, що водій ОСОБА_1 при виникненні небезпеки не вжила достатніх заходів для зменшення швидкості руху для уникнення зіткнення, внаслідок чого утратила керування та допустила зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

За наведених обставин суд ввавжає, що допущені водієм ОСОБА_1 порушення не перебувають у прямому причинному зв’язку між її діями та наслідками у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Саме дії водія ОСОБА_2 , які полягли в порушенні ним вимог пунктів 2.3 б, 12.1, 12.3 ПДР, мають причинний зв`язок між допущеними ним порушеннями ПДР й відповідними наслідками.Ці обставини були встановлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення, порушеної щодо нього за статтею 124 КУпАП.

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 24 березня 2026 року в справі ЄУН 371/382/26 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. 

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами. 

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, якими є : верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України», ухваленого 6 вересня 2005 року).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зважаючи на положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року заява №926/08), відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є сумнівними.

При цьому суддею застосовується загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п. 43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. 

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (пункт 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Встановалені в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення обставини не підтверджують той факт, що причиною дорожньо-транспортної пригоди було порушення водієм ОСОБА_1 встановлених правил дорожнього руху.

Пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність допустимих, належних, достатніх і незаперечних доказів порушення водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3 б, 12.1, 12.3 ПДР, які мали наслідком зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 

Керуючись статтями 124, 247, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за статтями 124 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя        Л.О. Капшук