Справа № 694/3825/25
Провадження № 2/361/324/26 

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
19.05.26

19 травня 2026 р. м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Писанець Н.В.,
при секретарі Михальовій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-
установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини. 
Позивач зазначав, що він є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідачка по справі ОСОБА_2 є його матір`ю.
На підставі заочного рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.12.2012 року у справі №2305/1650/12, з мене на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі рішення суду, яке набрало законної сили, Звенигородським районним судом Черкаської області 05.10.2018 року було видано дублікат виконавчого листа у справі №2305/1650/12, який на сьогоднішній день перебуває па примусовому виконанні у Шосткинському відділі ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
На час ухвалення Звенигородським районним судом Черкаської області 05.12.2012 року заочного судового рішення, він ще перебував у шлюбі з відповідачкою, інших дітей окрім сина ОСОБА_4 , не мав.
Після цього, 16.02.2022 року він уклав шлюб з ОСОБА_5 , а до цього, ІНФОРМАЦІЯ_2 у нас народилась спільна донька ОСОБА_6 , батьком якої є він.
При цьому, у зв`язку із наявністю у його доньки ОСОБА_7 вади здоров`я, вона визнана дитиною з інвалідністю до 18 років.
Оскільки його сімейний стан суттєво змінився, позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів щодо зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначених рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2012 року у справі №2305/1650/12 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Посилаючись на викладене, позивач просить суд про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.12.2012 року у справі №2305/1650/12 на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання їхнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з розміру 1/4 частини його доходів до розміру 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також, відкликати з примусового виконання дублікат виконавчого листа, що виданий 05.10.2018 року на підставі рішення і який перебуває на примусовому виконанні у Шосткинському відділі ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та в якій позовні вимоги підтримав.
В судове засідання відповідач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідачка по справі ОСОБА_2 є його матір`ю і, на підставі ст.180 Сімейного кодексу України, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.12.2012 року у справі №2305/1650/12, з мене на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі рішення суду, яке набрало законної сили, Звенигородським районним судом Черкаської області 05.10.2018 року було видано дублікат виконавчого листа у справі №2305/1650/12. Згідно відмітки у вказаному виконавчому листі його повернуто 30.10.2018 року на підставі ст. 4 п. 6 ЗУ «Про виконавче провадження».
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шостинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), 16 лютого 2022 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 . 
В цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народилася – донька ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шостинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),
Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою свого права на отримання коштів на утримання малолітнього сина. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до частини 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною 1 статті 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1, 2 статті 77ЦПК України).
Однак, пред`являючи позов про зміну розміру аліментів, при цьому посилаючись на необхідність зменшення розміру аліментів, позивач не надав суду будь-яких доказів погіршення матеріального стану з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів та витрат які він несе на утримання доньки  ОСОБА_9 ,хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені в позовній заяві обставини не підтверджені і не є підставою для зменшення розміру аліментів.
Таким чином, належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до статті 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, позивачем не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, суд вважає за необхідне віднести судовий збір на рахунок держави.
Керуючись статтями3,12,81,265,315-316,318-319 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:
У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя Писанець Н.В.