єдиний унікальний номер справи 531/257/26
номер провадження 2/531/519/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Попова М.С.,
за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», за участі представника позивача адвоката Столітнього Михайла Миколайовича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулось до Карлівського районного суду Полтавської області з позовною заявою, якою просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 13.02.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №1439220 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами договору, сума кредиту складає 2 000,00 грн, надана у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок за реквізитами платіжної картки, строк кредиту 359 днів: з 13.02.2024 по 07.02.2025, періодичність платежів зі сплати відсотків - кожні 30 днів, стандартною процентною ставкою 2,50% в день в межах строку кредиту. 14.03.2024 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежів та не повернув тіло кредиту.
24.12.2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі договору факторингу №24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №1439220 від 13.02.2024, загальна заборгованість склала 18650,00 грн, з якої заборгованість по тілу кредиту - 2000,00 грн, заборгованість за процентами- 15650,50 грн, штрафні санкції - 1000,00 грн.
Позивач зазначає, що станом на дату укладання договору факторингу строк дії договору №1439220 від 13.02.2024 не закінчився, а тому, в межах строку дії договору між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» у період з 25.12.2024 по 07.02.2025 (45 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 2250,00 грн, які не носять штрафний характер, а є відсотками за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання.
Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 1439220 від 13.02.2024 в розмірі 20 900,00 грн, з яких: сума кредиту – 2000,00 грн, сума процентів за користування кредитом, нарахованим первісним кредитором - 15650,00 грн, нараховані позивачем відсотки за 45 календарних днів – 2 250,00 грн, штрафні санкції – 1000,00 грн,а також сплачений судовий збір в розмірі 2622,40 грн. та 10000,00 грн витрат на правову допомогу. 
Ухвалою суду від 17.02.2026 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 відповідачу та зарахування на неї коштів за ініціативи первісного кредитора.
Ухвалою суду від 20.03.2026 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін на розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в судове засідання не з`явився, в позові міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причина неявки не відома, заяви, клопотання, відзив на позов від відповідача не надходили. 
Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 13.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір №1439220 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до якого ОСОБА_1 надано грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн, строком на 360 днів, періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартною процентною ставкою 2,50% в день в межах строку кредиту та зниженою процентною ставкою 0,010%.
Згідно з п.п.1.7-1.7.2 Договору денна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 2,50% в день, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,875% в день.
Загальні витрати складають за стандартною ставкою 18 000,00 грн, за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 17 625,00 грн (п.п.1.8-1.8.2 Договору).
За п.п.1.9-1.9.2 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90 465,53% річних, за стандартною ставкою з урахуванням застосування зниженої процентної ставки 52 792,87% річних.
Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
За п. 3.1 Договору проценти, що нараховуються за договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, зазначеного в п.5.3 договору (п.5.1 договору).
Вказаний договір, додаток № 1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит), підписані ОСОБА_1 підписом «P191», 13.02.2024.
Згідно з Паспортом споживчого кредиту загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою становлять 18 000,00 грн, з урахуванням зниженої процентної ставки 17625,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою 20000,00 грн, з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставка 19 625,00 грн, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 90 465,53%, з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 52 792,87%. Повернення кредиту 12 платежами, кожні 30 днів: перший платіж 1125 грн зі сплати процентів та 10 платежів по 1500 грн. зі сплати процентів. Останній 12 платіж 3500 грн, який включає: проценти – 1500 та кредит 2000,00 грн.
З листа ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» за вих. №20250114-668 від 14.01.2025 вбачається, що між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 06.06.2022. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»: 13.02.2024 на суму 2 000,00 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки: НОМЕР_1 .
За інформацією АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), на яку 13.02.2024 здійснено переказ коштів у сумі 2 000,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за договором №1439220 від 13.02.2024, становить 18 650,00 грн, а саме: 2000,00 грн за кредитом, 15 650,00 грн по відсотках, 1000,00 грн по штрафам/пені.
24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №24122024, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 24.12.2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №24122024 від 24.12.2024, що підтверджує факт переходу до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прав вимоги заборгованості.
За платіжною інструкцією №6308 від 26.12.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» здійснило оплату ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договором факторингу №24122024 від 24.12.2024.
Згідно з Реєстром боржників до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 18 650,00 грн, з яких: 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15650,00 грн сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за пенею.
ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було направлено ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором новому кредитору ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», а також зазначені реквізити нового кредитора для сплати заборгованості.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за 45 календарних днів (25.12.2024 - 07.02.2025) за кредитним договором № 1439220 від 13.02.2024 складає 2250,00 грн
Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ « ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування останнього на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Зважаючи на вищевикладене, позивач набув права вимоги до відповідача за договором №1439220 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 13.02.2024 року.
Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором №1439220 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 13.02.2024, ні перед первісним кредитором (ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»), ні перед новим кредитором (ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»), борг по тілу кредиту, відсотках не погасив. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту (2 000,00 грн), процентів за користування кредитом (15650,00 грн) та нарахованих позивачем процентів за 45 календарних днів (2 250,00 грн) на загальну суму 19 900,00 грн заборгованості за договором №1439220 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 13.02.2024 підлягають задоволенню.
Водночас суд зауважує, що згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.
Кредитний договір №1439220, укладений між сторонами 13.02.2024, тобто в період дії воєнного стану в Україні, а, отже, згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штрафних санкцій за прострочення зобов`язань.
Відтак, оскільки стягнення неустойки (штрафу, пені) у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 1 000,00 грн.
З огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, зокрема, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором №1439220 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 13.02.2024 у розмірі 19 900,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 2 000,00 грн., заборгованість за відсотками – 15650,00 грн., нараховані позивачем проценти за 45 календарних днів – 2 250,00 грн., у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій в розмірі 1000,00 грн. необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн (платіжна інструкція №772 від 06.02.2026) та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 20 900,00 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 19 900,00 грн, що становить 95,21% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2534,87 грн.
Згідно зі ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 в справі №922/445/19, від 22.01.2021 в справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 в справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17.02.2021 в справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу було надано: договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», заявку №15248 від 12.01.2026 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, акт №15248 прийому – передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 09.02.2026 на загальну суму 10000,00 грн, рахунок на оплату №15248-09/02-2026 від 09.02.2026 на суму 10000,00 грн, ордер на надання правничої допомоги серія АІ №2120414 від 09.02.2026, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №9422/10 від 18.09.2020.
Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу на адресу суду не надходило.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання правової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 9 521,00 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», за участі представника позивача адвоката Столітнього Михайла Миколайовича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, адреса: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2, м. Київ, суму заборгованості за кредитним договором №1439220 від 13.02.2024 в розмірі 19 900,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот гривень нуль копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, адреса: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2, м. Київ, понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2534,87 грн (дві тисячі п`ятсот тридцять чотири гривні вісімдесят сім копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 521,00 грн (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок), пропорційно до задоволених вимог.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Попов