ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/370/26 Справа № 712/17638/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Бащенко С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 червня 2026 року          м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 20 грудня 2025 року о 22 год. 26 хв. в м. Черкаси, по вул. А. Корольова, 7, керував автомобілем Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку, на місці зупинки автомобіля та в медичному закладі ЧОНД за адресою: м. Черкаси, пр.-кт Хіміків, 62, водій ОСОБА_1 відмовився, під час безперервної відеофіксації на нагрудні боді камери 472489, 472900, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Вважає вищевказану постанову незаконною, оскільки суд першої інстанції неповно встановив всі обставини справи та не надав поданим фактам належної правової оцінки.
Зазначає, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були порушені норми КУпАП.
Струджує, що він не керував транспортним засобом, тому не погоджувався з обставинами, зазначеними у протоколі.
Відеозаписи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, також не підтверджують факт керування ним транспортним засобом.
Зазначає, що працівниками поліції йому не було повідомлено причини зупинки відповідно до чинного законодавства України. Під час складення матеріалів про адміністративне правопорушення апелянту не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

При апеляційному розгляді був заслуханий захисник Ткачук-Коваленко О.В., який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ №546431 від 20 грудня 2025 року, в якому приведені обставини вчинених правопорушень.
Цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені в протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
Направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови.
Актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якими зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Черкаській області молодшого лейтенанта поліції Б.Ратушного.
Поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких вона повідомила, що 20.12.2025 року, близько 22 год 15 хв. вона розпивала спиртні напої разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пив горілку. У них відбувся конфлікт на фоні того, що він перепив. Вона попросила завезти її додому і він сів за кермо свого автомобіля Subaru д.н.з. НОМЕР_1 і їх зупинила поліція. ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння і відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.
Окрім того, суд в основу рішення про накладення адміністративного стягнення поклав відеозаписи з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Попри доводи апелянта апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Посилання захисника на порушення працівниками поліції вимог законодавства під час складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з не роз`ясненням правопорушнику прав та обов`язків за ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, були предметом перевірки суддею суду першої інстанції, втім свого підтвердження не знайшли.
Щодо цього суд вказав, що відповідні права водію були роз`яснені під час розгляду справи поліцейськими за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Апеляційний суд відкидає доводи апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 , через не роз`яснення тому прав. 
З цього приводу слід зауважити, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, де наявні графи про роз`яснення йому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП
Частина ч. 4 статті 256 КУпАП передбачає обов`язок особи, що складає такий протокол, роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.
За таких обставин, відсутність зафіксованих даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
У цій справі апеляційний суд виходить з того, що наведене апелянтом порушення права на захист не призвело до отримання доказів, в апеляційній скарзі не порушується питання про додержання гарантій справедливого розгляду обвинувачення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми закону, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження. 
У цій справі апеляційним судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.
Разом з тим, при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанції приймав участь ОСОБА_1 та його захисник Ткачук-Коваленко О.В., надавали відповідні доводи щодо заперечення винуватості особи та підстав для закриття справи, котрі були належним чином розглянуті судами. 
Всупереч доводам апелянта, не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП підстава зупинки транспортного засобу, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, а отже на нього не може бути накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, були предметом перевірки суддею суду першої інстанції, втім свого підтвердження не знайшли.
Суддя районного суду, як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення обґрунтовано послався на відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції не заперечував ту обставину, що він керував автомобілем Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_1 .
За таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим матеріали справи не місять даних, що водієм вказаного транспортного засобу була інша особа.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук