Справа № 301/1052/26
1-кп/301/220/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" червня 2026 р. м. Іршава 

Іршавський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_7 ,
представника малолітніх потерпілих ОСОБА_8 

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026071100000108 від 27.03.2026, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ходаки Коростенського району Житомирської області, мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої, неодруженої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді експлуатації своїх малолітніх дітей, використовуючи їх уразливий стан, обумовлений малолітнім віком та повною матеріальною і фактичною залежністю від неї як матері, організувала їх незаконну передачу третій особі.
Так, не пізніше 21.03.2026 ОСОБА_5 вступила у попередню домовленість із ОСОБА_9 (особа із зміненими анкетними даними), який діяв під контролем правоохоронних органів у межах проведення негласних слідчих (розшукових) дій та спеціального слідчого експерименту, щодо передачі йому своїх малолітніх дітей – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – з метою їх подальшої трудової експлуатації у вигляді систематичного заняття жебрацтвом.
У ході досягнутої домовленості ОСОБА_5 чітко усвідомлювала характер майбутньої експлуатації дітей, погодилась на неї та визначила грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США.
У подальшому, 06.04.2026 близько 13 год. 12 хв., перебуваючи на території АЗС «Маркет» за адресою: м. Іршава, вул. Шевченка, Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне відчуження малолітніх дітей, передала їх ОСОБА_9 для подальшої експлуатації, після чого отримала обумовлену грошову винагороду у вигляді імітованих грошових коштів у сумі 1000 доларів США чим завершила свій злочинний умисел до кінця та була викрита працівниками правоохоронних органів та затримана в порядку ст. 208 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала частково.
Крім часткового визнання вини ОСОБА_5 , її вина у скоєному злочині повністю підтверджується дослідженими в ході розгляду справи письмовими доказами:
-письмовою згодою на залучення до конфідеційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 27.03.2022 (а.с.22);
- протоколом встановлення, утворення несправжніх (імітаційних) засобів для проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 02.04.2026 (а.с.24-25);
- інформацією про особу ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , у с. Ходаки Коростенського району Житомирської області (а.с.26);
- повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, згідно яких ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.27-36);
- постановою про зміну групи прокурів у кримінальному провадженні від 06.04.2026 (а.с.37);
- фототаблицями до протоколу затримання (а.с.44-45);
-актом обстеження житлово-побутових умов неповнолітнього від 09.04.2026, та фототаблицями до такого, згідно якого обстеженням встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживають у задовільних житлових побутових умовах (а.с.76-80);
- характеристикою на ОСОБА_10 , який навчається у Ільницькій початковій школі – філії Ільницького ЗЗСО І-ІІІ ступенів Іршавської міської ради з 01.09.2025, згідно якої ОСОБА_10 за період навчання виявлено суттєві труднощі у засвоєнні навчального матеріалу. Рівень сформованості пізнавальних процесів є низьким. Учень потребує постійної індивідуальної допомоги та контролю з боку вчителя (а.с.89);
- характеристикою на ОСОБА_12 , яка зарахована до першого класу Ільницької ПШ – філії Ільницького ЗЗСО І-ІІІ ст з 01 вересня 2024 року. Школу відвідує систематично, уроків без поважної причини не пропускає, має низький рівень успішності з усіх предметів. Домашні завдання не виконує. Навчанням не цікавиться. Під час уроків веде себе байдуже. (а.с.90);
- довідкою про проживаючих/зареєстрованих №04.4-19/200 від 07.04.2026, згідно якої за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані/проживають: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 (а.с.92);
- відповіддю на запит №209/01-03 від 07.04.2026, Громадяни ОСОБА_10 , 2014 р.н., ОСОБА_11 , 2021 р.н. перебувають на обліку у сімейного лікаря АЗПСМ с. Ільниця. ОСОБА_10 має відхилення у стані здоров`я, але на до обстеження та підтвердження діагнозу мати з дитиною не пішла, хоча неодноразово скеровувалась. ОСОБА_11 здорова (а.с.95);
- ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 07.04.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 (а.с.122-126);
- постановою про визнання речовим доказом та приєднання до справи речових доказів від 07.04.2026, згідно якої, оглянуті у протоколі обшуку особи – грошові кошти у сумі 1000,00 доларів США, які поміщено у спец-пакет НПУ ICR 0172294, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №12026071100000108 та залишено на зберігання при матеріалах вказаного кримінального провадження (а.с.127-128);
- спеціальними пакетами з грошовими коштами (а.с.129-130);
- ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 08.04.2026, якою накладено арешт по кримінальному провадженню №12026071100000108 на грошові кошти у сумі 1000,00 доларів США, які поміщено у спец-пакет НПУ ICR 0172294 (а.с.137-140);
- ухвалою про допит малолітнього потерпілого в порядку ст. 225 КПК України малолітнього потерпілого ОСОБА_10 (а.с.165-169);
- оптичним диском на якому міститься допит малолітнього потерпілого ОСОБА_10 (а.с.175);
- ухвалою про допит малолітньої потерпілої в порядку ст. 225 КПК України, якою задоволено клопотання слідчого та проведено допит малолітньої потерпілої ОСОБА_11 (а.с.196-200);
- оптичним диском на якому міститься допит малолітньої потерпілої ОСОБА_11 (а.с.211);
- протоколом огляду залученої особи для проведення спеціального слідчого експерименту від 06.04.2026 (а.с.214-215);
- протоколом огляду несправжніх (імітаційних) коштів від 06.04.2026 (а.с.216);
- протоколом вилучення спеціальних технічних засобів від 06.04.2026 (а.с.217);
- протоколом передачі (помічених) несправжніх імітаційних коштів від 06.04.2026 (а.с.218);
- протоколом про результати проведення спеціального слідчого експерименту від 06.04.2026, згідно якого о 12:31:48 початок контролю. Залучена особа до проведення спеціального слідчого експерименту (в подальшому ОСОБА_9 ) іде на зустріч до ОСОБА_5 . Місце зустрічі визначила ОСОБА_5 в м. Іршава, по вул. Шевченка, біля АЗС «Маркет».  ОСОБА_9 прибув у визначене місце громадянкою ОСОБА_5   ОСОБА_9 зупинився. Виходить з автомобіля. На вказаному місці біля АЗС «Маркет» знаходяться ОСОБА_5 , її двоє малолітніх дітей (хлопчик та дівчинка), та дві жіночі особи ромської народності (одна на вигляд 30-35 років, та інша на вигляд 50-60 років). ОСОБА_18 говорить: «Алилуя». ОСОБА_5 відповідає: «Алилуя». ОСОБА_9 запитує: «Що діточки?» та дає дітям по банану. Запитує: «Но як, так нормально буде?» Діти відповідають: «Да да». ОСОБА_9 запитує в ОСОБА_5 : «Просити знают чи ще вчити треба буде?». ОСОБА_5 відповідає: «Нет». ОСОБА_9 говорить: «Ніко нич, не переживай. Документи є?» ОСОБА_5 відповідає: «Нет». ОСОБА_18 запитує в ОСОБА_5 : «А чого не взяла?». ОСОБА_5 відповідає: «Забулам». ОСОБА_9 запитує: «А они вже ходили сяк? Знают просити сяк?» ОСОБА_5 відповідає: «Айно». ОСОБА_9 говорить: «Тоді я що, іду бере гроші і всьо тоді, йо?». «Що вона така не в настроєнію, ви ся били?». «А документи ти чого не взялисьте?». Жіноча особа ромської народності старшого віку говорить: «Хресний лист». ОСОБА_9 говорить: «Добре, тоді 10 хвилин, я іду забираю гроші, та буде всьо збс. А документів тоді не буде. Кажи як є. Тоді я зроблю сам, зроблю їм папіря, бо там пости та будуть останавлювати та без документів будуть казати що викрав дитину». Запитує: «Будуть документи чи ні? Чи мені робити?». Жіноча особа ромської народності старшого віку говорить: «Хресний лист чи свідоцтво?» ОСОБА_5 говорить: «Но». ОСОБА_18 говорить: «Я можу зробити. Я нараз казав що документи обязательно. Не помниш чи що». Жіноча особа ромської народності старшого віку говорить: «Нон о свідоцтво». ОСОБА_18 запитує в ОСОБА_5 : «Як говориме, кілко я казав даю, кілко датити гроши?». ОСОБА_5 відповідає: «Тисячу доларів». ОСОБА_9 говорить: «Тисячу доларів». ОСОБА_9 сідає в автомобіль та говорить: «10 хвилин» ОСОБА_9 їде з вказаного місця. 12:37:00 - Кінець контролю. 13:01:07 - Початок контролю. ОСОБА_18 їде знову на вказане місце до ОСОБА_5 13:03:20 - ОСОБА_9 приїхав на вказане місце до АЗС «Маркет» в м. Іршава, по вул. Шевченка. Виходить з автомобіля. На вказаному місці знаходиться ОСОБА_5 та малолітній хлопчик - син гр. ОСОБА_5 . Поруч жіноча особа ромської народності старшого віку. ОСОБА_9 запитує в ОСОБА_5 : «Но шо? А де мала?». ОСОБА_5 відповідає: « Я малу не продаю. Лиш малого продаю. Мала дуже буде лящіти і ревати за мнов». ОСОБА_9 відповідає: «Но то вже не добре. Мені треба було двох». Жіноча особа ромської народності старшого віку запитує: «Двох?». ОСОБА_9 відповідає: «Ай». ОСОБА_5 говорить: «Мала буде дуже лящіти і ревати». ОСОБА_9 говорить: «Щас чекай жінке позвоню». ОСОБА_9 сідає в автомобіль, телефонує. Розмова по телефону: «Слухай вона каже вже малу не дає, только пацана. Мала каже дуже буде ревіти. Только пацана, а малу не даю. Уже її мала туй. Йо». ОСОБА_9 говорить: «Ой боже що ви мені наламали, но ко так робить». Жіноча особа ромської народності середніх років говорить: «Слухайте що, мала кіть буде ревати та заговорите її». ОСОБА_9 говорить: «Я тоді іду в центру, там маю ще одну та кіть дасть, тоді да, но кіть нет». Жіноча особа ромської народності середніх років говорить: «Никайте, ОСОБА_5 каже що беріть і малу, но кіть буде ревати та заговорите її». ОСОБА_9 говорить: «Но так давай і малу». Жіноча особа ромської народності середніх років говорить: «Буде плакати та купите ій цукор чи жвачку». ОСОБА_9 говорить: «Но так давай, куда іще договорюватися, бери малого». ОСОБА_5 пішла до сусіднього припаркованого автомобіля. Звідти приводить на вигляд малолітню дитину - дівчинку. Говорить до хлопчика та дівчинки (своїх дітей) «Ідіть у машину (має на увазі автомобіль ОСОБА_9 »). Жіноча особа ромської народності старшого віку говорить: « ОСОБА_19 . Дядьо вам цукор купить». Дитина плаче. ОСОБА_5 тримає за руку малолітнього хлопчика. ОСОБА_9 відкрив задні пасажирські двері свого автомобіля. ОСОБА_5 тримає за руки обох дітей. Садить їх в автомобіль ОСОБА_9 . Малолітня дівчинка плаче. ОСОБА_9 звертається до ОСОБА_5 : «Пой сюди». ОСОБА_9 та ОСОБА_5 трохи відходять від задніх дверей вказаного автомобіля. 13:10:36 - ОСОБА_9 виймає імітаційні грошові кошти зразка купюри номіналом «100 (сто) доларів США, в кількості 10 (десять) імітаційних купюр, які попередньо отримав для проведення спеціального слідчого експерименту. Перераховує вказані кошти перед ОСОБА_5 : « 1, 2, 3, 4, 5». Передає вказані імітаційні купюри в кількості 5 імітаційних купюр в руки ОСОБА_5 , остання ховає вказані купюри. Рахує інші 5 (п?ять) імітаційних купюр: «1,2,3,4,5». Передає вказані імітаційні купюри в руки ОСОБА_5 . ОСОБА_9 говорить: «За другу дітину». ОСОБА_5 ховає вказані купюри. ОСОБА_5 запитує в ОСОБА_9 : «А вто не фальшиві долали?». ОСОБА_18 говорить: «Ні». ОСОБА_9 сідає за кермо автомобіля на якому приїхав на зустріч. Діти сидять в салоні автомобіля та плачуть. ОСОБА_9 , разом з двома малолітніми дітьми їде в обумовлене місце з працівниками поліції, для добровільної передачі вказаних малолітніх дітей правоохоронцям. 13:12:19 - Кінець контролю (а.с.219-222);
-протоколом за результатами проведення НСРД по матеріалах кримінального провадження №12026071100000108 від 27.03.2026, який містить аналогічні дані протоколу про результати проведення спеціального слідчого експерименту від 06.04.2026 (а.с.225-230);
- флеш носіями (а.с.231-232);
- постановою про проведення контролю за вчиненням злочину від 01.04.2026 (а.с.248-249).
Судом також досліджені характеризуючі дані обвинуваченої ОСОБА_5 та встановлено наступне.
Згідно вимоги ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася (а.с.72-73);
Згідно Витягів з адміністративної практики ОСОБА_5 притягалася до адміністративної відповідальності від 23.09.2021 за ч.1 ст. 184 КУпАП, від 30.08.2021 за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, від 02.06.2023 за ч1, ч.2 ст. 175-1КУпАП, від 02.06.2023 за ст. 152 КУпАП, від 11.08.2025 за ч.1 ст. 184 КУпАП, від 11.08.2025 за ч.1 ст. 184 КУпАП, від 11.08.2025 за ч.1 ст. 184 КУпАП, від 12.01.2026 за ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с.83-86);
Відповідно до характеристики, наданої старостою Ільницького старостинського округу №3, ОСОБА_5 проживає в с. Ільниця, за період проживання в селі Ільниця зарекомендувала себе з позитивної сторони. Неодружена. Має на утриманні та вихованні трьох дітей. Не працює (а.с.93);
Згідно довідки КНП «Іршавська МЛ» від 07.04.2026, ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікарів: нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває (а.с.97).
Також вина обвинуваченої стверджується показами свідків допитаних у судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_20 суду показав, що 04.04.2026 до обіду йому зателефонувала ОСОБА_21 і попросила відвезти її у м. Іршаву на заправку «Go». Він відвіз її, її маму, двох її дітей і тітку. Там вони почали говорити з якимось чоловіком про те, щоб ОСОБА_22 віддала своїх двох дітей на два тижні за гроші. Вона розповідала по дорозі, що буде віддавати своїх двох дітей в оренду, що б вони ходили там з іншими дітьми «просити» (жебракувати). Далі він відвіз їх додому в с.Ільниця. 06.04.2026 зранку обвинувачена знову зателефонувала йому, щоб він відвезти їх в м.Іршава на червону заправку. Він поїхав і забрав її, її маму, двох її дітей (хлопчика і дівчинку), тітку і відвіз в м.Іршава на заправку «Маркет». ОСОБА_22 сказала щоб він почекав, оскільки має приїхати чоловік на білому «Жигулі». Він сидів у машині і чув як обвинувачена казала тому чоловікові, що дає йому дітей на два тижні за гроші, а він потім їх поверне. Той чоловік дав ОСОБА_22 1000 доларів США і вона поставила дітей у його машину, спочатку хлопчика, потім дівчинку і закрила двері. Діти сильно плакали. Речей ніяких у дітей зібраних не було. Після чого вона, її мати і тітка сідали уже до нього у машину щоб він їх віз назад додому, тоді поліція їх затримала. За послуги з перевезення ОСОБА_22 давала йому гроші на бензин. Коли першого разу він відвозив їх, обвинувачена не била дітей і не кричала на них, а другого разу мало на них кричала, бо діти плакали, оскільки не хотіли сідати у машину до того чоловіка. Під час поїздки дітям вона нічого не пояснювала, тільки говорила із своєю мамою та тіткою про те, що буде давати дітей на два тижні жебракувати.
Свідок ОСОБА_23 суду показала, що точної дати не пам`ятає,вона їздила разом із ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , її мамою і її двома дітьми в м. Іршаву два рази. Вона їхала купувати ліки. Шофер ОСОБА_26 ( ОСОБА_27 ) сам прийшов, його ніхто не викликав. Славіта відвіз їх на заправу, де був чоловік на білій машині, який дав обвинуваченій зелені гроші і вона поставила двох своїх дітей у його машину. Діти не хотіли йти, плакали. У дітей не було ніяких речей із собою. Дітей звали ОСОБА_28 і ОСОБА_29 . ОСОБА_22 не била дітей. Після чого вона, ОСОБА_22 та її мати сіли у машину до ОСОБА_27 і їх затримала поліція.
Свідок ОСОБА_30 , яка є матір`ю обвинуваченої, суду показала, що точної дати не пам`ятає коли вона, її дочка, двоє дітей і ОСОБА_31 поїхали на заправку біля ОСОБА_32 . Вона не чула про що там її дочка розмовляла з тим чоловіком. ОСОБА_22 їй пояснила, що їй дадуть гроші за «розпис» (укладення шлюбу). Дітей дочка взяла, оскільки двоє дітей постійно з нею, а третя її дитина ОСОБА_33 живе з нею (бабусею). Вони поїхали у м. Іршава із ОСОБА_34 . ОСОБА_35 два рази. Першого разу вони всі повернулися додому. Вони їздили в ОСОБА_36 купувати ліки ОСОБА_37 , а також вона мала дізнатися про роботу. ОСОБА_22 мала їхати «розписуватися». Другий раз коли вони приїхали на червону заправку, приїхав той чоловік на машині, дав ОСОБА_22 гроші, вона поставила дітей в його машину. Вона думала що і дочка сідає у автомобіль того чоловіка. ОСОБА_28 сів у автомобіль, а Ренесмі плакала. Потім приїхала поліція. Зараз діти почуваються добре, живуть з нею, ходять у школу, вона офіційно працює. ОСОБА_22 добре відносилася до своїх дітей, любила їх. Дітей забезпечували вони разом із дочкою. 
В судовому засіданні допитано свідка під легендованими анкетними данимиОСОБА_9 , який суду показав, що десь у 20 числах березня 2026 року він знаходився на базарі в м.Іршава, де до нього підійшла жінка, ромської національності, яка тримала на руках малу дівчинку, а старшого хлопчика тримала за руку і почала просити від нього гроші. Він сказав цій жінці щоб вона ішла працювати, а не жебракує та ще і з дітьми. Також сказав їй щоб помила (покупала) дітей, на що вона відповіла, що так їй люди більше грошей дадуть, бо будуть жаліти дітей. Також сказала, що жебракуванням заробляє багато грошей. В ході розмови вона назвалася ОСОБА_22 і повідомила, що має трьох дітей, яких навчила жебракувати і може надати двох дітей йому в оренду (прокат) за гроші. Він взяв її номер телефону і поїхав. Він подумав як це мати може надати своїх дітей в оренду незнайомому чоловіку. Через декілька днів він мав справи в Іршаві, згадав цю розмову та вирішив передзвонив у поліцію і все їм розповів. У поліції сказали щоб він передзвонив тій жінці. Він передзвонив ОСОБА_22 і сказав що його зацікавила її пропозиція, тоді вона сказала щоб він під`їхав до АЗС «Go». Він приїхав і вони почали розмову. Він запитав скільки вона хоче грошей за двох дітей, вона сказала 1000 доларів США, по 500 за кожну. Він сказав що на 2 тижні. Він пішов у поліцію і йому сказали щоб він назначив їй зустріч 6 квітня щоб передати їй гроші. Також його повідомили, що на нього одягнуть мікрофон і камеру щоб все фіксувати. Він передзвонив ОСОБА_22 і вона йому назначила зустріч уже на іншій червоній АЗС при в`їзді в Іршаву, з правої сторони. Він їй сказав щоб помила дітей і взяла їх свідоцтва про народження. Він приїхав на місце зустрічі на АЗС, там були двоє дітей і ще дві якісь жінки ромської національності. ОСОБА_22 запитала за гроші, він сказав що йде до банкомату і зніме. Свідоцтва про народження дітей сказала, що забула. Коли він повернувся з грошима і дав їй 1000 доларів США вона запитала чи не фальшиві, він сказав що ні. Діти дуже налякалися почали плакати, піщати, «дьоргатися». Вона їх піймала. Хлопчик сів у машину самотушки, а дівчинку вона заштовхнула у його машину і він поїхав. Діти всю дорогу плакали, кликали маму. Потім він під`їхав до працівників поліції і передав їм дітей. На запитання повідомив, що зустрічався з ОСОБА_22 всього три рази: один раз на базарі в Іршаві, два рази на АЗС. Він говорив ОСОБА_22 , що діти йому потрібні для жебракування, вона сказала, що вони вміють це робити. Діти дуже плакали. Вона їм нічого не пояснювала куди їх віддає. Ніякого додаткового одягу діти із собою не мали. У нього були фрукти і він їх пригощав. Вона заманювала дівчинку в автомобіль, але дівчинка не хотіла сідати. Після нашої зустрічі на базарі в ОСОБА_38 перша передзвонила чи зацікавила мене її пропозиція. Вона казала, що їй потрібні гроші на їжу, бабушка хвора. Десь через тиждень після зустрічі він вирішив заявити у поліцію. Другий раз він їй телефонував щоб зустрітися і домовитися про все. Він не пропонував ОСОБА_22 одружитися (розписатися). Казав їй щоб принесла свідоцтва про народження дітей. Вона дочку тягнула за руку і штовхала в його автомобіль, дитина трималася за двері і не хотіла сідати в авто, плакала. 
Обвинувачена ОСОБА_5 суду показала, що ОСОБА_39 приходив до неї додому, йому дзвонив ОСОБА_40 , вона сказала що дітей своїх не дає. Тоді ОСОБА_26 почав їй погрожувати, сказав, що так як вона взяла гроші, той чоловік їх вб`є. ОСОБА_40 дав їй 6000,00 гривень на червоній АЗС, вона не хотіла брати, але він почав їй погрожувати. Ці гроші він їй дав за те, щоб вони одружилися (розписалася). Він пояснив, що діти йому потрібні на два тижні щоб перейти кордон. Потім ОСОБА_40 давав їй 1000 доларів США, але вона не хотіла брати, він їй погрожував, поставив їй гроші у кишеню. Вона не хотіла своїх дітей нікому давати. Вона не винна, це все ОСОБА_26 і ОСОБА_40 . ОСОБА_26 їй сказав не боятися, взяв за руку її сина ОСОБА_28 і поставив у машину. На запитання відповіла, що не говорила такого, що діти знають просити, це казав ОСОБА_40 , вони так жартували з ним. Гроші вона взяла за одруження. Боршук казав, що діти йому потрібні на два тижні щоб на нього робили (жебракували). Саша казав щоб вона не боялася і дала дітей. Гроші планувала потратити дітям на одяг, їжу і покупки для дому на Великдень. Вона винувата перед дітьми. Це все була підстава. Вона не знала що у нього була камера. Дуже шкодує, що таке зробила, хотіла попросити пробачення у своїх дітей, більше такого ніколи не зробить. Діти ніколи не жебракували, вона їх нікому не давала для цього. Дітей ніколи не била, дуже їх любить. Вона працювала у Заріччю, купувала дітям їжу, солодощі, одяг, давала їм гроші. 
Показання обвинуваченої ОСОБА_5 про те, що вона не хотіла брати гроші, взяла такі під примусом та не хотіла віддавати своїх дітей, суд розцінює критично та як спробу уникнути покарання, оскільки такі показання повністю спростовуються показаннями свідків та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, відеозаписом.
Доводи сторони захисту з приводу провокації злочину суд вважає необґрунтованими, оскільки підбурювання має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений. У матеріалах справи немає таких відомостей, і стороною захисту таких конкретних обставин не наведено. 
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:
здійснення ОСОБА_5 , торгівлі людьми, а також незаконній передачі людини, вчинена матір`ю (батьками) з метою експлуатації, із використанням уразливого стану потерпілих, особою, від якої вони перебували у матеріальній та іншій залежності, щодо кількох малолітніх осіб, тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 149 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
Суд не враховує як обставину, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, яка перебуває в матеріальній залежності від винного, оскільки ця обставина охоплюється кваліфікуючою ознакою інкримінованого кримінального правопорушення та згідно з ч. 4 ст. 67 КК України не може бути повторно врахована при призначенні покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання.
Так, обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Обвинувачена позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, на диспансерному обліку у лікарів: нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України  та призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, суд також приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , матеріальний та сімейний стан, відсутність судимостей, а також враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого злочину, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин покарання, сукупність усіх характеризуючих обставин, обстановку та спосіб вчинення злочинних діяння, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, у зв`язку з чим вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 149 КК України, з конфіскацією майна, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. 
Підстав для застосування положень ст. ст. 69,75,76 КК України суд не вбачає.
Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України слід також скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вжиті за ухвалою слідчого судді від 08.04.2026 року.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_5 застосовано у вигляді тримання під вартою, підстав для його скасування чи зміни немає, тому його слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання обвинуваченій слід рахувати з моменту її затримання – 06 квітня 2026 року. 
Керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, 

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з конфіскацією майна. 
Строк відбування покарання  ОСОБА_5  рахувати з моменту її затримання – 06 квітня 2026 року.
Речові докази: 
- грошові кошти у сумі 1000 доларів США., які поміщено у спец-пакет НПУ ICR 0172295, після набрання вироком законної сили знищити;
- грошові кошти у сумі 220 грн., які поміщено у спец-пакет НПУ ICR 0172294, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 .
Арешт накладений на вказані речові докази скасувати відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України.
Запобіжний захід відносно  ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, до набрання вироком законної сили. 
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Іршавського
районного суду: ОСОБА_1