ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 909/539/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючого), Булгакової І. В., Власова Ю. Л., 
за участю секретаря судового засідання Росущан К. О.,

представників учасників справи:
позивача - не з`явилися
відповідача - не з`явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу  Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026
за позовом  Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління"
до фізичної особи-підприємця Шутяка Євгенія Михайловича
про стягнення 117 162,00 грн витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски).

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" (далі - КП "Адміністративно-технічне управління", позивач) звернулося до суду із позовною заявою до фізичної особи - підприємця Шутяка Євгенія Михайловича (далі - ФОП Шутяк Є.М., відповідач) про стягнення витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) в сумі 117 162,00 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неодноразовим самовільним встановленням ФОП Шутяком Є. М. конструкції (вивіски) без відповідних дозволів та погоджень, що виявлено позивачем, та відмовою відповідача у добровільному порядку виконати вимоги Департаменту містобудування Львівської міської ради щодо демонтажу самовільно встановлених конструкцій, внаслідок чого Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" понесло витрати, пов`язані з примусовим демонтажем малої архітектурної форми (вивіски), що складається з трьох частин, транспортуванням та зберіганням. Порушення виявлено повторно, у зв`язку із чим позивач понесені витрати нарахував у п`ятикратному розмірі на підставі п.6.11 Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.11.2016 №1025 (із змінами).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 (суддя Кобецька С. М.) позов КП "Адміністративно-технічне управління" до ФОП Шутяка Є. М. про стягнення 117 162,00 грн витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) - задоволено.

Стягнуто з ФОП Шутяка Є. М. на користь КП "Адміністративно-технічне управління" 117 162,00 грн витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) та 3 028,00 грн судового збору.

2.2. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 (колегія суддів: Бойко С. М., Бонк Т. Б., Якімець Г. Г.) апеляційну скаргу ФОП Шутяка Є.М., б/н від 06.11.2025 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у справі № 909/539/25 скасовано. Прийнято нове судове рішення. Позов КП "Адміністративно-технічне управління" до ФОП Шутяка Є. М. про стягнення 117 162, 00 грн витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) залишено без розгляду.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. КП "Адміністративно-технічне управління" у касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд касаційної інстанції скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 залишити в силі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 

4.2. Скаржник звертає увагу, зокрема на те, що:
- апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про відсутність відтвореного підпису в.о. директора КП "Адміністративно-технічне управління" Василя Шелемея;
- позовна заява сформована як електронний документ та підписана кваліфікованим електронним підписом посадової особи, що підтверджується QR-кодом з номером, датою та відміткою; що документ підписано Шелемеєм Василем Володимировичем;
- суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, при цьому не врахувавши вимоги процесуального законодавства щодо порядку усунення недоліків процесуальних документів;
- залишивши позовну заяву без розгляду без надання можливості усунути недоліки, суд апеляційної інстанції обмежив право позивача на доступ до правосуддя.

5. Доводи інших учасників справи 

5.1. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. В процесі моніторингу розміщення малих архітектурних форм (вивісок) на території м. Львова виявлено порушення фізичною особою-підприємцем Шутяком Євгенієм Михайловичем Порядку встановлення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.11.2016 № 1025, а саме: неодноразове самовільне встановлення малої архітектурної форми (вивіски) на зовнішній поверхні будинку за адресою: проспект Свободи,41 у м. Львові.

6.2. Так, в 2019 році інженерами комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" в ході проведення моніторингу території м. Львів виявлено самовільне встановлення без відповідного погодження малої архітектурної форми (вивіски), що складалася з трьох частин, на фасаді будівлі за адресою: проспект Свободи,41 у м. Львові та належала ФОП Шутяку Євгену Михайловичу.
На юридичну адресу відповідача Департамент містобудування Львівської міської ради направив вимогу №23/Р-11-564 від 20.02.2019 про демонтаж вивіски.

6.3. У зв`язку із невиконанням відповідачем в добровільному порядку демонтажу вивіски, 05.06.2019 позивач на підставі наказу Департаменту містобудування №19 від 13.03.2019 здійснив примусовий демонтаж, що підтверджується Актом №6 проведення демонтажу спеціальних конструкцій від 05.06.2019.

6.4. 07.06.2019 представник відповідача - Мельник Р.С. звернувся до позивача із заявою-договором, в якій просив повернути демонтовану позивачем вивіску та гарантував здійснити оплату витрат за демонтаж, перевезення та зберігання конструкції. У заяві-договорі обумовлено зобов`язання не здійснювати встановлення будь-яких конструкцій без належно оформленого дозволу на їх розміщення, а у разі самовільного встановлення конструкцій за тією ж адресою, де такі вже були демонтовані силами позивача, а саме: проспект Свободи,41 у м. Львові, погодився здійснювати оплату витрат-у п`ятикратному розмірі. Такий факт відомий відповідачу, про що зазначається в письмових поясненнях (запереченнях), наданих суду.

6.5. Відповідно до виписки банку по рахунку КП "Адміністративно-технічне управління" від 25.06.2019 відповідач здійснив оплату у розмірі 7 308,00 грн, а вивіску - повернуто відповідачу.

6.6. У процесі здійснення чергової перевірки розміщення малих архітектурних форм (вивісок) за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 41 виявлено повторне встановлення відповідачем аналогічної малої архітектурної форми (вивіски), що складається з трьох частин, яка вже була демонтована позивачем 05.06.2019.

6.7. 26.07.2019 Департамент містобудування Львівської міської ради звернувся до відповідача із вимогою №23/Р-11-2637, в якій запропонував останньому добровільно усунути допущені порушення в термін до 10.08.2019 та попередив, що у разі невиконання цієї вимоги демонтаж здійснить КП "Адміністративно-технічне управління", а на відповідача буде покладено обов`язок компенсації витрат, пов`язаних з демонтажем та зберіганням конструкцій.

6.8. Відповідач зазначені вимоги не виконав.

6.9. Департамент містобудування Львівської області видав наказ 13.08.2019 № 85 "Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)", в якому зобов`язав позивача до 14.02.2020 демонтувати самовільно встановлені вивіски, розміщені, зокрема, за адресою: просп. Свободи, 41 у м. Львові, власником якої є ФОП Шутяк Євген Михайлович.

6.10. КП "Адміністративно-технічне управління" 20.08.2019 здійснило демонтаж самовільно встановленої вивіски - із залученням підрядних організацій, про що складено Акт проведення демонтажу спеціальних конструкцій від 20.08.2019 №11.

6.11. Демонтаж та транспортування самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок), що складається з трьох частин, проводив підрядник ФОП Алексєєва М.М. згідно з Договором про надання послуг від 02.04.2019 №02/04/19.

6.12. Згідно з Додатком №1 до Договору про надання послуг від 02.04.2019 №02/04/2019 демонтаж вивісок розміром від 0.21 до 0,5 м. кв становить 562,00 грн, демонтаж конструкції розміром від 1,01 до 2,0 м.кв становить 350 грн.

6.13. Загальна вартість робіт з демонтажу та транспортування самовільно встановленої вивіски складає 912,00 грн, з них: 562,00 грн за демонтаж вивісок та 350 грн за демонтаж конструкції, яка сплачена позивачем підряднику ФОП Алексєєвій М.М., що підтверджується випискою по рахунку за 09.09.2019.

6.14. Зберігання демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) здійснювалось на складі позивача, що підтверджується копією накладної від 20.08.2019 №93. Вартість наданих послуг по зберіганню складає 18 615,00 грн

6.15. При здійсненні нарахування витрат за зберігання малої архітектурної форми (вивіски) позивач, посилаючись на положення п.13.4.2 "Правил благоустрою Львівської міської ради територіальної громади", затверджених ухвалою сесії Львівської міської ради від 21.04.2011 № 376, відповідно до якого за зберігання спеціальної конструкції їх власники сплачують витрати у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання. Внаслідок чого відповідач має відшкодувати витрати, пов`язані із зберіганням демонтованої 20.08.2019 вивіски в сумі 18 615,00 грн.

6.16. Загальна вартість витрат КП "Адміністративно-технічне управління", понесених у зв`язку з демонтажем, транспортуванням та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски) становить 23 432,40 грн, з яких:
- 912 грн демонтаж, транспортування конструкцій,
- 0 грн використання спецтехніки,
- 18 615 грн зберігання конструкцій = 365 дні * 17 грн * 3 конструкції,
- 3 905,40 грн - ПДВ 20 %.

6.17. Відповідно до рішення Львівської міської від 13.04.2017 №310 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 11.11.2016 №1025"), яке діяло на час виявлення порушення, позивач здійснив п`ятикратне нарахування витрат у розмірі 117 162,00 грн (23 432,40 грн х 5 =117 162,00 грн).

6.18. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з вимогою від 04.10.2019 № 2410-10-5964, в якій вимагав повернення витрат, понесених КП "Адміністративно-технічне управління", у зв`язку з демонтажем, транспортуванням та зберіганням малої архітектурної форми.

6.19. Однак, відповідач відповіді на вимогу не надав, витрати не сплатив.

6.20. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 позов КП "Адміністративно-технічне управління" до ФОП Шутяка Євгенія Михайловича про стягнення 117 162,00 грн витрат, з демонтажу та зберігання малої архітектурної форми (вивіски) задоволено. 

6.21. Рішення суду обґрунтоване тим, що фізична особа-підприємець повторно самовільно встановила малу архітектурну форму (вивіску) за адресою проспект Свободи, 41 у місті Львові без належно оформленого паспорта та погодження, чим порушила Порядок розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затверджений рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.11.2016 №1025. 

6.22. Демонтаж здійснено на підставі наказу уповноваженого органу, у межах повноважень органів місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Законом України "Про благоустрій населених пунктів" та відповідно до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067.

6.23. Суд визнав доведеними понесені позивачем витрати на демонтаж, транспортування та зберігання конструкції, оскільки вони підтверджені договором із підрядником, актами виконаних робіт, банківськими виписками та розрахунками. Вартість зберігання визначена відповідно до Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади у розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання. Також правомірно включено податок на додану вартість, оскільки комунальне підприємство є платником ПДВ, а відшкодування витрат розглядається як оплата послуг у розумінні Податкового кодексу України.

6.24. Оскільки мало місце повторне самовільне встановлення вивіски за тією ж адресою, застосовано рішення Львівської міської ради від 13.04.2017 №310, яким передбачено відшкодування витрат у п`ятикратному розмірі у разі повторного порушення. 

6.25. Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення місцевого господарського суду та залишаючи без розгляду позов відповідно до пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України, враховуючи обставини цієї справи та висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.05.2022 у справі № 916/2520/21, дійшов висновку про те, що місцевим господарським судом порушено норми процесуального права, оскільки позовна заява не містить відтвореного підпису в.о. директора КП "Адміністративно-технічне управління" Василя Шелемея.

6.26. Апеляційний господарський суд зауважив про те, що позовна заява КП "Адміністративно-технічне управління" подана у паперовій формі, шляхом її направлення на адресу Господарського суду Івано-Франківської області засобами поштового зв`язку, цінним листом, що підтверджується поштовим конвертом, який містить штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення №7900800294203. Надіслана на адресу Господарського суду Івано-Франківської області у паперовій формі позовна заява не містить відтвореного підпису в.о. директора КП "Адміністративно-технічне управління" Василя Шелемея. Натомість, аркуш 1 містить QR-код із зазначенням таких відомостей: СЕД Львівської міської ради IT-Enterprise від 28.04.2025 №2410-вих-60862 підписувач Шелемей Василь Володимирович. Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначила, що за вказаним QR-кодом неможливо встановити підписанта позовної заяви. 

6.27. Здійснивши аналіз Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційний господарський суд зазначив, що підписання учасниками справи електронним цифровим підписом паперових примірників процесуальних документів та перевірка такого підпису судом поза межами підсистеми "Електронний суд" чинним законодавством не передбачена.

7. Касаційне провадження

7.1. У зв`язку із запланованим відрядженням судді Малашенкової Т. М. склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2026, який наявний в матеріалах справи.

8. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

8.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
9. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

9.1. Предметом касаційного перегляду є постанова суду апеляційної інстанції, якою позов КП "Адміністративно-технічне управління" до ФОП Шутяка Євгенія Михайловича про стягнення 117 162,00 грн витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) залишено без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано).

9.2. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частині третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

9.3. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

9.4. Частиною першою статті 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

9.5. Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, вимоги щодо форми та змісту якої встановлені нормами ГПК України.

9.6. За правилами господарського процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172 ГПК України.

9.7. Відповідно до частини другої статті 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

9.8. Згідно із частиною шостою статті 6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

9.9. За змістом частини восьмої статті 6 ГПК України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля). Проте це не позбавляє її права на подання документів до суду в паперовій формі.

9.10. Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, які набули чинності 05.10.2021 (далі - Положення).

9.11. Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), зокрема підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів).

9.12. Згідно з пунктом 24 розділу ІІІ цього Положення підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

9.13. Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми "Електронний суд", якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням (пункт 25).

9.14. Велика Палата Верховного Суду у справі № 930/191/23 зазначила про те, що тлумачення норм процесуального права зумовлено тим, що підпис ідентифікує автора та слугує підтвердженням того, що особа, яка його підписала, ознайомлена з документом і погоджується з його змістом. В юридичному сенсі підпис є підтвердженням певної дії, угоди чи зобов`язання та надає документу юридичну силу.

9.15. Апеляційний господарський суд в цій справі встановив, що позовна заява КП "Адміністративно-технічне управління" подана у паперовій формі, шляхом її направлення на адресу Господарського суду Івано-Франківської області засобами поштового зв`язку, цінним листом, що підтверджується поштовим конвертом, який містить штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення №7900800294203. Надіслана на адресу Господарського суду Івано-Франківської області у паперовій формі позовна заява не містить відтвореного підпису в.о. директора КП "Адміністративно-технічне управління" Василя Шелемея. Натомість, аркуш 1 містить QR-код із зазначенням таких відомостей: СЕД Львівської міської ради IT-Enterprise №2410-вих-60862 від 28.04.2025, підписувач Шелемей Василь Володимирович. Проте, колегія суддів апеляційної інстанції зауважила про те, за вказаним QR-кодом неможливо встановити підписанта позовної заяви.

9.16. Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що позовна заява не містить належного підпису, оскільки QR-код на першій сторінці позовної заяви не дає можливість ідентифікувати підписанта та перевірити накладення кваліфікованого електронного підпису. Підписання учасниками справи електронним цифровим підписом паперових примірників процесуальних документів та перевірка такого підпису судом поза межами підсистеми "Електронний суд" чинним законодавством не передбачена. (Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 916/2520/21, яку суд апеляційної інстанції врахував під час розгляду справи).

9.17. Суд зауважує про те, що за відсутності ідентифікації підписанта позовна заява вважається неподаною належним чином, що є підставою для застосування пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

9.18. Вирішення питань, які виникають на стадії відкриття провадження у справі, належить до інстанційної компетенції суду першої інстанції і роль суду апеляційної інстанції тут є досить обмеженою, з огляду на зазначене, Суд відхиляє аргумент скаржника про пропуск судом апеляційної інстанції стадії усунення недоліків застосувавши одразу наслідок - залишення позову без розгляду.

9.19. Відкриття провадження у справі судом першої інстанції та розгляду справи не усуває порушення вимог щодо підписання позовної заяви, оскільки такі вимоги мають імперативний характер і спрямовані на підтвердження волевиявлення особи на звернення до суду.

9.20. Отже, підстава касаційного оскарження у цьому випадку не отримала свого підтвердження, а тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

9.21. Верховний Суд, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

10.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10.2. З огляду на встановлені обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.

11. Судові витрати

11.1. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції в порядку статті 129 ГПК України, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" залишити без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 у справі № 909/539/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов