Справа № 591/6144/25
Провадження № 2-о/591/91/25

РІШЕННЯ
Іменем України

27 квітня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Горб А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, 40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, код ЄРДПОУ 21108013 про встановлення факту перебування на утриманні,
установив:
04.06.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана заява.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2025 матеріали справи передані на розгляд судді Сидоренко А.П.
В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначає, що 28.04.1984 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб у відділі РАЦС виконкому м. Суми, актовий запис №584. Як вказує заявниця подружжя постійно проживало разом, у шлюбі народжувались діти, набувалося майно. Однак 19.08.1993 рішенням Зарічного районного суду міста Суми шлюб було розірвано, у більшій мірі через непорозуміння, проте зовсім скоро подружжя возз`єдналося, проживали весь час фактично разом, проте реєстрація місця проживання була проведена за різними адресами. Проживаючи разом без зареєстрованого шлюбу, подружжя виховувало, утримувало та забезпечувало дітей, вело спільне господарство, набували та утримували майно, влаштовували спільний побут та дозвілля. Фактично всю родину забезпечував чоловік заявниці ОСОБА_2 , який тривалий час працював заступником начальника монтажно-будівельного управління до банкрутства зазначеного управління. Після нетривалого отримання допомоги по безробіттю, ОСОБА_2 працював заступником директора будівельного товариства, звідки звільнився за власним бажанням, фактично вийшовши на пенсію. Заявниця після звільнення з роботи 03.01.2006 не працювала, фактично перебувала на утриманні чоловіка. 08.06.2021 заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після досягнення заявницею пенсійного віку, у вересні 2024 року вона звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком, яка була призначена їй з 30.08.2024. 01.03.2025 пенсія заявниці була проіндексована у мінімальному розмірі, відтак заявниця звернулася через електронний портал ПФУ зі зверненням про розгляд можливості (доцільності) переведення на вид пенсії по втраті годувальника. Згідно листа ГУ ПФУ в Сумській області від 01.04.2025, заявницю повідомлено про доцільність переведення на пенсію по втраті годувальника, ГУ ПФУ в Сумській області разом із листом надано список документів, який необхідно подати за для такого переведення, зокрема документи про зареєстроване місце проживання особи, яка звертається та годувальника. Отримавши витяг з реєстру територіальної громади про реєстрацію свого місця проживання, а також інформацію на запит про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , вона звернулася на прийом до фахівця ГУ ПФУ в Сумській області, яка повідомила заявницю, що у зв`язку із тим, що місце реєстрації проживання є різним (заявниця і годувальник не зареєстровані за однією адресою), а саме заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у той час як померлий чоловік на день смерті був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , - такі документи не можуть бути прийняті. За таких обставин заявниця позбавлена можливості у позасудовий спосіб встановити факт перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , а тому вимушена звернутися до суду з відповідною заявою.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18.06.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження.
Ухвалою суду від 14.10.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Цирулік Віти Вікторівни витребувано інформацію, яка може підтвердити викладені у заяві обставини.
23.10.2025 на виконання судової ухвали від Головного управління Державної податкової служби у Сумській області надійшла витребувана інформація.
10.11.2025 на виконання судової ухвали від приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Цирулік Віти Вікторівни надійшла витребувана інформація.
12.11.2025 на виконання судової ухвали від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла витребувана інформація.
02.12.2025 на виконання судової ухвали від Сумського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла витребувана інформація.
Згідно розпорядження № 476 від 24.12.2025 керівника апарату Зарічного районного суду м. Суми Шевченко А.М. у зв`язку з призначенням ОСОБА_3 суддею Сумського апеляційного суду здійснено повторний автоматизований розподіл вищезазначеної справи, яка згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 передана для розгляду судді Зері Ю.О.
Ухвалою від 30.12.2025 суддя Зеря Ю.О. прийняла справу до провадження, судове засідання було призначене на 11.03.2026, яке у подальшому відкладалось до 27.04.2026.
Заявниця та її представник у судове засідання, яке відбулось 27.04.2026, не прибули, 23.04.2026 представник ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просив суд розгляд справи проводити без їхньої участі, подану заяву підтримав.
Також 23.04.2026 представник заявниці подав для долучення до матеріалів справи письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, письмових пояснень щодо заяви не подавав, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності представників ГУ ПФУ в Сумській області. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У ході розгляду справи судом встановлено, що 28.04.1984 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб у відділі РАЦС виконкому м. Суми, актовий запис №584, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.04.1984.
19.08.1993 рішенням Зарічного районного суду міста Суми шлюб було розірвано.
Як зазначено у заяві, проживаючи разом без зареєстрованого шлюбу, подружжя виховувало, утримувало та забезпечувало дітей, вели спільне господарство, набували та утримували майно, влаштовували спільний побут та дозвілля тощо. Фактично всю родину забезпечував чоловік ОСОБА_2 , який тривалий час працював заступником начальника монтажно-будівельного управління до банкрутства зазначеного управління. Після нетривалого отримання допомоги по безробіттю, ОСОБА_2 працював на посаді заступника директора будівельного товариства, звільнився за власним бажанням, фактично вийшовши на пенсію. Дублікат трудової книжки ОСОБА_2 містить відмітку про призначення йому 01.07.2011 пенсії. Разом із тим, отримуючи пенсію, чоловік заявниці продовжував підробляти на будівництвах, організовувати виконання різних монтажно-будівельних робіт. 
Заявниця після звільнення 03.01.2006 з роботи не працювала, підприємницької діяльності не здійснювала, інших доходів не отримувала. Зазначені обставини підтверджуються трудовою книжкою заявниці, а також довідкою ОК-5, згідно із якими у період після 2005 року заявниця не отримувала жодних доходів. 
Як вказано у заяві, наприкінці 2018 року у чоловіка заявниці ОСОБА_2 було виявлено тяжке захворювання, його було прооперовано і він потребував стороннього догляду. Увесь цей час заявниця доглядала свого чоловіка, супроводжувала на лікування в Київ та додому, організовувала медичний нагляд за місцем проживанням.
08.06.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб у відділі виконавчого комітету Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис №14, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 08.06.2021.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 17 серпня 2021 року. 
Після смерті чоловіка, заявниця організувала поховання та проведення ритуальних обрядів.
Після досягнення пенсійного віку, у вересні 2024 року заявниця звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком, яка була призначена заявниці з 30.08.2024. 
01.03.2025 пенсія заявниці була проіндексована у мінімальному розмірі, відтак заявниця звернулася через електронний портал ПФУ зі зверненням про розгляд можливості (доцільності) переведення на вид пенсії по втраті годувальника.
Згідно листа ГУ ПФУ в Сумській області від 01.04.2025 заявницю повідомлено про доцільність переведення на пенсію по втраті годувальника, ГУ ПФУ в Сумській області разом із листом надано список документів, які необхідно подати для такого переведення, зокрема документи про зареєстроване місце проживання особи.
Отримавши витяг з реєстру територіальної громади про реєстрацію свого місця проживання, а також інформацію на запит про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , заявниця звернулася на прийом до фахівця ГУ ПФУ в Сумській області, яка повідомила заявницю, що у зв`язку із тим, що місце реєстрації проживання є різним (заявниця і годувальник не зареєстровані за однією адресою), а саме заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у той час як померлий чоловік на день смерті був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , такі документи не можуть бути прийняті.
Факт спільного проживання та перебування на утриманні підтверджується також показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які у судовому засіданні, яке відбулось 14.10.2025 кожен окремо вказали, що дійсно заявниця та ОСОБА_2 проживали разом як сім`я, після їх розлучення були шоковані, однак пара невдовзі знов зійшлася, вони виховували разом дітей, проживали як дружня сім`я. Також вказували, що ОСОБА_2 забезпечував всю сім`ю, після виходу не пенсію їздив на заробітки до РФ, заявниця не працювала, доглядала за батьками, однак коли захворів ОСОБА_2 , постійно була з ним, займалася його лікуванням, постійно була поруч, супроводжувала його під час лікування. 
Вказане підтверджується також поданими до суду 23.04.2026 письмовими поясненнями свідків, які були опитані представником заявниці  згідно із Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно відповіді Головного управління Державної податкової служби у Сумській області від 23.10.2025 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військово збору стосовно ОСОБА_1 за період з січня 2010 по грудень 2014 року та з січня 2020 по серпень 2021 року відсутня інформація про доходи. 
Відповідно до положень частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування особи на утриманні померлого, суд також приймає до уваги пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Статтею 48 Конституції України встановлено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
Частиною першою статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною першою статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку, що обставини, викладені у заяві підтверджуються, а тому вважає за можливе вказану заяву задовольнити.
Керуючись статтями 4, 10, 12, 19, 141, 263, 265, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про встановлення факту перебування на утриманні, задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, 40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, код ЄРДПОУ 21108013.

Суддя      Ю.О. Зеря