ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 674/817/25
Провадження № 33/820/373/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисників особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Савінського Олега Петровича та Палінчака Андрія Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2026 року, 

в с т а н о в и л а :

Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп на користь держави.

За постановою суду, 03 травня 2025 року, близько 21 год 09 хв, по вулиці Дунайгородській в м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_1 , керував автомобілем «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). В порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанову вважає незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права.
Вважає, що із відеозаписів, наявних у матеріалах справи, не вбачається яким саме чином поліцейські встановили наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.
Працівники поліції порушили процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки направили його до медичного закладу, який не відноситься до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду, а саме до КНП «Дунаєвецька центральна лікарня».
Стверджує, що із відеозаписів, долучених до матеріалів справи, не вбачається, що саме він керував автомобілем «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 .
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не правильно вказано його прізвище та адресу проживання.
Посилається й на те, що місцевий суд порушив його право на захист, не надавши достатньо часу на залучення захисника та розглянувши справу у його відсутність.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не з`явився, з клопотанням про відкладення розгляду справи з поважних причин не звертався.
У зв`язку із цим, керуючись ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що не буде порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Захисники ОСОБА_1 , адвокати Савінський О.П. та Палінчак А.О., підтримали його апеляційну скаргу. Разом з тим, адвокат Савінський О.П. звернув увагу апеляційного суду на те, що на час розгляду справи апеляційним судом пройшли строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку, зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319363 від 03 травня 2025 року, якими підтверджується, що 03 травня 2025 року, близько 21 год 09 хв, по вулиці Дунайгородській в м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_1 , керував автомобілем «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, чим поруш вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якими підтверджується, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду водій відмовився (а.с. 3);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 травня 2025 року, якими підтверджується, що в результаті огляду, проведеного поліцейськими, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі водій відмовився (а.с. 4-5);
- рапорту поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції В. Швеця від 04 травня 2025 року, якими підтверджується, що 03 травня 2026 року о 21 год 00 хв під час вільного патрулювання в складі екіпажу «Сапфір-706» в місті Дунаївці було зупинено транспортний засіб «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм, вони виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі водій відмовився. Щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ЕПР1 № 319363. Від подальшого керування транспортним засобом його було відсторонено, шляхом залишення автомобіля на місці зупинки з дотриманням Правил доро (а.с. 7).
- відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора службового авто, якими підтверджується, що автомобіль марки Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху. Під час спілкування із водієм працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук) та у зв`язку із цим запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Від проходження такого ОСОБА_1 відмовився, натомість виявив бажання пройти огляд у найближчому медичному закладі. Однак, згодом від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу так і у найближчому закладі охорони здоров`я водій відмовився. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що стосовно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснили йому права. Після складання адміністративних матеріалів працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із ними та відсторонили від подальшого керування транспортним засобом. Жодних заперечень стосовно складеного щодо нього протоколу водій не висловлював, особисто підписав такий (а.с. 9).
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, а тому вимога про проходження огляду на стан сп`яніння є незаконною, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.
Так, із даних відеозапису під назвою « ОСОБА_2 факт руху.mp4» вбачається, що працівники поліції слідували за автомобілем «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого, завершуючи проїзд перехрестя із круговим рухом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту. Поліцейські, за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, подали йому вимогу про зупинку. Транспортний засіб зупинився на узбіччі.
В ході розмови з працівниками поліції  ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, не повідомляв, що автомобілем керувала інша особа.
Разом з тим, на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано жодних інших осіб, які б виходили із водійського місця та могли б керувати транспортним засобом, окрім ОСОБА_1 .
Отже, працівники поліції правильно встановили, що водієм автомобіля «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , був саме  ОСОБА_1 .

Твердження апелянта про те, що із відеозапису не вбачається яким саме чином поліцейські встановили наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.
Так, ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі – Інструкція), визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є : запах алкоголю з порожнини рота;  порушення координації рухів;  порушення мови;  виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці (пункт третій розділу І Інструкції).
Тобто, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння та вирішує питання про необхідність проходження ним огляду на визначення такого стану.
При цьому, Інструкцією не визначено конкретного алгоритму дій працівників поліції та методик виявлення у водії вищенаведених ознак алкогольного сп`яніння.
Із відеозапису під назвою « ОСОБА_2 ч. 1 ст. 130.mp4» вбачається, що під час спілкування із ОСОБА_1 працівник поліції виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, та повідомив про такі ОСОБА_1 . Жодних заперечень щодо виявлення у нього таких ознак останній не висловлював (02 хв 58 сек - 03 хв 10 сек відеозапису).
За таких обставин, працівники поліції, встановивши у водія наявність ознак алкогольного сп`яніння , обґрунтовано запропонували йому пройти огляд на встановлення такого стану.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що направлення на огляд водія, є недопустимим доказом, оскільки направили його до медичного закладу, який не відноситься до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду, апеляційний суд до уваги не бере, з огляду на те, що від проходження огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, до жодного медичного закладу він не доставлявся. 

Твердження ОСОБА_1 щодо недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319363 від 03 травня 2025 року, у зв`язку із неправильним зазначенням його прізвища та місця проживання, є безпідставними.
Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319363 від 03 травня 2025 року складено щодо  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по  АДРЕСА_2 .
Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2026 року ОСОБА_1 , що проживає по  АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом з тим, у графі 6 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319363 від 03 травня 2025 року під назвою «Транспортний засіб (марка, модель, номерний знак, належність)», вказано, що власником автомобіля «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 .
Тобто, жодних описок у прізвищі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у протоколі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319363 від 03 травня 2025 року допущено не було.
Що ж стосується адреси проживання, то працівники поліції зазначили таку зі слів самого ОСОБА_1 , який повідомив, що проживає в місті Дунаївці по вул. Сивироги, 48 (42 хв 14 сек – 42 хв 45 сек відеозапису під назвою « ОСОБА_2 ч. 1 ст. 130.mp4»).
Однак, вказане жодним чином не свідчить про недопустимість вищевказаного протоколу та не спростовує того, що саме ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про порушення його права на захист, оскільки суд не надав достатньо часу на залучення захисника та розглянув справу у його відсутність, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29 травня 2008 року «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2006 року «Мороз та інші проти України» та інші).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 серпня 2018 року (справа № 11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою.
Як вбачається із матеріалів провадження, матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли до місцевого суду ще 22 травня 2025 року.
26 серпня 2025 року постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області задоволено заяву судді Шафікової Ю.Е. про відвід, справу передано для повторного автоматизованого розподілу та того ж дня головуючою суддею для розгляду цього провадження визначено суддю Посунько Г.А.
Судові засідання у даному провадженні призначались неодноразово зокрема: 08 вересня 2025 року, 18 вересня 2025 року, 29 вересня 2025 року, 05 листопада 2025 року, 09 грудня 2025 року, 29 грудня 2025 року, 29 січня 2026 року, 05 лютого 2026 року, 12 лютого 2026 року, 23 лютого 2026 року, 10 березня 2026 року, 27 березня 2026 року, 01 квітня 2026 року.
У судове засідання, призначене на 08 вересня 2025 року ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Задачін А.О. не з`явились. Останній подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю у іншому процесі.
Судові засідання, призначенні на 18 вересня 2025 року, 29 вересня 2025 року, 05 листопада 2025 року, 09 грудня 2025 року, 29 грудня 2025 року, 10 березня 2026 року, були відкладені у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на лікуванні.
Судові засідання, призначені на 29 січня 2026 року та 05 лютого 2026 року, були відкладенні за клопотанням ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що він розірвав договір із захисником та потребує юридичної допомоги.
11 лютого 2026 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Дмитрука Ю.В., який просив відкласти судове засідання призначене на 12 лютого 2026 року для ознайомлення із матеріалами справи.
23 лютого 2026 року судове засідання було відкладене за клопотанням адвоката Дмитрука Ю.В., у зв`язку із його зайнятістю в іншому процесі.
26 березня 2026 року адвокат Дмитук Ю.В. надіслав до суду заяву про розірвання договору про надання правничої допомоги із ОСОБА_1 .
У зв`язку із цим, судове засідання, призначене на 27 березня 2026 року було відкладено за заявою ОСОБА_1 , для надання йому можливості скористатись юридичною допомогою адвоката.
31 березня 2026 року ОСОБА_1 вкотре звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи 01 квітня 2026 року, з метою укладення договору із захисником.
01 квітня 2026 року ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, жодних відомостей про неможливість прибути до суду не надав.
Таким чином, місцевий суд обґрунтовано визнав причини неявки ОСОБА_1 неповажними та правильно, з дотриманням вимог закону, розглянув справу у його відсутність.
Отже, з метою запобігання зловживанню процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, та затягуванню розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, місцевий суд обґрунтовано відмовив у задоволенні чергового клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання та провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, що не є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З урахуванням викладеного, підстави для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, та такі доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Разом з тим, відповідно ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. 
Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 03 травня 2026 року, тобто станом на час ухвалення рішення апеляційним судом, 06 липня 2026 року, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому відповідно до приписів п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення на нього адміністративного стягнення.
Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити частково.
Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати.
Провадження щодо  ОСОБА_1  закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду  Федорова Н.О.