ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року	справа № 380/4624/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд: 
- визнати протиправними та скасувати відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оформлені повідомленням № 19546 від 26 грудня 2025 року, повідомленням №332 від 09 січня 2026 року, повідомленням №1080 від 23 січня 2026 року, повідомленням №3542 від 13 березня 2026 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";
- зобов`язати на час розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_1 не вчиняти дій стосовно мобілізації ОСОБА_1 та не подання його у розшук;
- стягнути на користь ОСОБА_1 , понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3993,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 ( далі - позивач) здійснює постійний догляд за своєю тіткою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є особою з інвалідністю І групи «А» з дитинства та відповідно до висновку ЛКК потребує постійного стороннього догляду. Члени сім`ї першого та другого ступеня споріднення ОСОБА_2 не мають можливості здійснювати такий догляд. Батько помер у 2015 році. Мати, ОСОБА_3 , є особою пенсійного віку та згідно з висновком ЛКК через стан здоров`я не може здійснювати постійний сторонній догляд. Рідна сестра, ОСОБА_4 , постійно проживає у Республіці Польща, перебуває у шлюбі з громадянином Польщі та відвідує Україну лише епізодично, що підтверджується документами про місце проживання та даними Державної прикордонної служби України, а тому об`єктивно не може забезпечувати постійний догляд за сестрою. Незважаючи на неодноразове звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», йому було відмовлено з мотивів відсутності відомостей про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які зобов`язані здійснювати утримання та догляд. З метою усунення недоліків було подано додаткові документи, зокрема підтвердження постійного проживання сестри в Польщі та інформацію Державної прикордонної служби України, яка свідчить про її короткострокові візити в Україну. Крім того, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 були направлені адвокатські запити щодо роз`яснення підстав відмови та підтвердження неможливості здійснення догляду членами сім`ї першого та другого ступеня споріднення. Проте відповідач продовжив дотримуватись формального підходу та повторно відмовляв у наданні відстрочки з тих самих підстав. Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Ухвалою судді від 17 березня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі - відповідач ) у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками про доставку копії ухвали від 17.03.2026 до електронного кабінету користувача ЄСІТС.
Станом на момент розгляду цієї справи жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно з ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
Позивач здійснює догляд за ОСОБА_2 , що є особою з інвалідністю І «А» групи з дитинства , що підтверджується довідкою до Акту огляду МСЄК серії 10ААА №827228 від 01 серпня 2011 року та відповідно до висновку лікарської комісії щодо необхідності і постійного стороннього догляду за інвалідом І та ІІ групи внаслідок психічного розладу №110 від 05 лютого 2013 року потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно до Довідки від 11.06.2025 №260310 вих-190 Шевченківського відділу соціального захисту, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківському відділі соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, та йому відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначена і виплачується компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859, з 01.06.2025 по 31.05.2026 призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги на непрофесійній основі (отримувач соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
У грудні 2025 року Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Повідомленням від 26 грудня 2025 року № 19546 відповідач надіслав повідомлення у якому було зазначено таке. Протоколом від 26 грудня 2025 року № 72 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляв, що він підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причиною відмови було зазначене наступне: «Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, яка регулює пункт 14, частини 1, статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Ваша заява не може бути задоволена через те, що Відсутні відомості про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).»
У січні 2026 року Позивач знову звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
За результатами розгляду зазначеної заяви 09 січня 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_1 було надіслано повідомлення № 332 у якому було зазначено, що протоколом від 23 січня 2026 р. № 81 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Повідомляв, що позивач підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причиною відмови було зазначене наступне: «Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, яка регулює пункт 14, частини 1, статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Ваша заява не може бути задоволена через те, що відсутні відомості про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту). відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі) у разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього підпункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю 1 або ІІ групи.»
20 січня 2026 року позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
За результатами розгляду зазначеної заяви 23 січня 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_1 було надіслано повідомлення № 1080 у якому було зазначено, що протоколом від 23 січня 2026 р. № 83 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляв, що він підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причиною відмови було зазначене наступне: «Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, яка регулює пункт 14, частини 1, статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Ваша заява не може бути задоволена через те, що Відсутні відомості про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту). відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі) у разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього підпункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю 1 або ІІ групи.»
Представник позивача скерував адвокатський запит до Державної прикордонної служби України стосовно факту підтвердження, що ОСОБА_4 ( сестри позивача) рідко буває на території України та здійснювати постійний сторонній догляд не має можливості.
У відповідь на адвокатський запит Державна прикордонна служба України надала витяг з наявних у Базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» інформації щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01 січня 2024 року по 22 січня 2026 громадянином України - ОСОБА_4 у загальній кількості 119 днів.
Представник позивача скерував адвокатський запит до відповідача де просив надати інформацію про які відомості про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі) йде мова у відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 № 19546 від 26,12.2026 та № 332 від 09.01.2026 та надати чітку назву документа, яким можна підтвердити зазначені у відповіді відомості.
25 лютого 2026 року надана відповідь №2706 у якій зазначалось, що: « Комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 були розглянуті заяви ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 були ухвалені рішення (протокол №79 від 26.12.2025, протокол №81 від 09.01.2026) про відмову у наданні ОСОБА_5 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період через відсутність відомостей про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення особи з інвалідністю І або ІІ групи. Із заяви ОСОБА_6 та адвокатського запиту слідує, що він є племінником особи з інвалідністю 1 групи, яка потребує постійного догляду. Із заяви ОСОБА_1 та Вашого адвокатського запиту слідує, що у ОСОБА_2 є наявна рідна сестра - особа член сім`ї другого ступеня споріднення. Відповідно до п.14 додатку 5 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024, якою затверджено порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до переліку документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї третього ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки третього ступеня споріднення (дядьки, тітки, племінники та племінниці), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім ї першого або другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8)».
Не погоджуючись із наданими роз`ясненнями, 26 лютого 2026 року представник позивача скерував адвокатський запит №1/26. У зазначеному запиті просив утриматися від вчинення неправомірних дій, діяти виключно в межах та у спосіб, визначених статтею 19 Конституції України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про зайнятість населення» та Податковим кодексом України, а також при наступному зверненні через ЦНАП надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Крім того, в адвокатському запиті було зазначено, що до заяви ОСОБА_1 від 09.01.2026 та адвокатського запиту №2/19 від 19.02.2026 долучено документи, які підтверджують відсутність ОСОБА_4 , сестри ОСОБА_2 , а також неможливість останньої здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 .
Листом від 9.03.2026 №3336 повідомлено, що позивач є членом сім`ї третього ступеня споріднення стосовно особи, з інвалідністю І або II групи, що потребує постійного догляду. Із заяви ОСОБА_1 та Ваших адвокатських запитів слідує, що у ОСОБА_2 є наявна рідна сестра, тобто наявна особа член сім`ї другого ступеня споріднення. Відповідно до п.14 додатку 5 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024, якою затверджено порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до переліку документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї третього ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю І чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки третього ступеня споріднення (дядьки, тітки, племінники та племінниці), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю І чи II групи; довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого або другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8), Враховуючи вищенаведене повідомляємо, що чинним законодавством передбачено вичерпний перелік документів, які підтверджують неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю І чи II групи. Відповідно ОСОБА_1 , як військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації потрібно подати документи передбачені чинним законодавством зокрема п.14 додатку 5 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024.
13 березня 2026 року за результатами розгляду заяви позивача про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено у наданні відстрочки.
Зазначено, що протоколом від 13 березня 2026 року №90 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляв, що він підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови було зазначене: «Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, яка регулює пункт 14, частини 1, статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Ваша заява не може бути задоволена через те, що Відсутні відомості про членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту). відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі) у разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього підпункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю І або ІІ групи.»
Вважаючи відмови відповідача протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Позивач вважає такі дії протиправними, відтак звернувся із вказаним позовом до суду.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права.
Згідно з частинами першою-другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Абзацом 5 статті 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з статтею 2 Закону №3543-ХІІ визначено, що Правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Так, зокрема, відповідно до частин 3 та 5 статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;
резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;
військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;
військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;
особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Поряд із цим, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з п.14 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.
Згідно з ч. 8 ст. 23 Закону №3543-ХІІ відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560), який, зокрема, визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Так, пунктом 56 Порядку №560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з пунктом 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним, які перебувають на військовому обліку в розвідувальних органах, СБУ, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період наказами керівників відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ утворюються відповідні комісії. Надання військовозобов`язаним відстрочок комісіями, утвореними в розвідувальних органах, СБУ, здійснюється відповідно до цього Порядку.
Пунктом 58 Порядку №560 передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Заява повинна містити такі обов`язкові відомості про військовозобов`язаного: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України); дату народження; адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування); адресу електронної пошти; контактний номер телефону.
До заяви додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). У разі відмови у наданні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з пунктом 2 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.
За змістом пункту 7 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Пунктом 8 Положення №154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Відповідно до положень п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, зокрема із застосуванням системи електронної черги (у порядку, визначеному Міноборони), видають необхідні довідки та інші документи
Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
З огляду на викладене, до повноважень районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку.
Таким чином, саме районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації.
Згідно з положеннями пункту 14 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.
Відповідно до додатку №5 «Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»» Порядку №560 документами, які підтверджують право на відстрочку за пунктом 14 частини 1 статті 23 цього Закону є:
для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);
для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї третього ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки третього ступеня споріднення (дядьки, тітки, племінники та племінниці), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого або другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);
для особи, за якою здійснюється догляд, - один із таких документів, що підтверджує інвалідність особи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", «;Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.
З аналізу матеріалів справи матеріалів справи випливає , що відповідач неодноразово відмовляв позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу зазначаючи :« Відповідно до п.14 додатку 5 Постанови КМУ №560 від 16.05.2024, якою затверджено порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до переліку документів, що подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї третього ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю І чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки третього ступеня споріднення (дядьки, тітки, племінники та племінниці), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю І чи II групи; довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого або другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8)».
Як убачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник у зв`язку з реалізацією позивачем права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченого пунктом 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач обґрунтовує своє право тим, що здійснює постійний догляд за своєю тіткою - ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю І групи підгрупи «А» та має зазначений статус безстроково з 01.08.2011.
Судом встановлено, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_7 - помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 30.10.2015. 
Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відповідно до медичного висновку лікарсько-консультативної комісії № 24 за станом здоров`я не може здійснювати постійний сторонній догляд.
Позивач зазначає, що рідна сестра особи з інвалідністю - ОСОБА_4 - перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином Республіки Польща та постійно проживає на території Республіки Польща, у зв`язку з чим не має фактичної можливості здійснювати постійний догляд за своєю сестрою.
На підтвердження зазначених обставин позивачем надано скорочений витяг з актового запису про шлюб, переклад якого нотаріально посвідчено, виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Здунська Воля 22.11.2024, згідно з яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебуває у шлюбі з громадянином Республіки Польща ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 09.09.2023 (актовий запис № 1019011/00/АМ/2023/931469). Крім того, до матеріалів справи долучено довідку про зареєстроване місце проживання, переклад якої також нотаріально посвідчено, відповідно до якої ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Разом з тим, суд зазначає, що сам по собі факт проживання ОСОБА_4 за межами України не звільняє позивача від обов`язку подання документів, визначених пунктом 14 додатка 5 до Постанови Кабінету Міністрів України № 560, які підтверджують неможливість здійснення постійного догляду членами сім`ї першого або другого ступеня споріднення.
Зокрема, для підтвердження зазначених обставин позивач мав надати один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого або другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ.
Однак жоден із наведених документів щодо ОСОБА_4 до заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" позивач не долучав.
Також у матеріалах справи відсутні вказані документи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» були розглянуті відповідачем у встановленому законом порядку, з урахуванням наданих заявником документів та вимог чинного законодавства.
Оскільки позивачем не було подано повного пакета документів, необхідних для підтвердження наявності підстав для надання відстрочки, відповідач обґрунтовано дійшов висновку про відсутність правових підстав для її надання. 
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позов слід відмовити повністю.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Брильовський Роман Михайлович