ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" липня 2026 р. справа №300/4157/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Голуб Григорій Степанович (далі – представник позивач, адвокат Голуб Г.С.), який діє в інтересах ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області (далі – відповідач, УДМС в Івано-Франківській області) в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, щодо виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 в частині неприйняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області (76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. А.Гнатюка, 29, ідентифікаційний код юридичної особи 37794486) вжити заходів щодо усунення порушення статті 129-1 Конституції України шляхом прийняття поданої ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/2358/24 від 17.06.2024 позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій задоволено, визнано протиправною відмову у прийнятті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, оформлену листом від 01.12.2023, зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 про прийняття декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом. За наслідками апеляційного перегляду вищезазначене рішення набрало законної сили 11.12.2024. Адвокат Голуб Г.С. вказав, що листом від 13.12.2024 №2601.5-6207/2601.3-24 УДМС в Івано-Франківській області повідомило позивачу, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/2358/24 від 17.06.2024 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 про прийняття декларації про відмову від громадянства. Представник позивача наголошує, що відповідно до вищезазначеного листа у поданій ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства зазначено пункт 4 "процедура оформлення припинення громадянства (підданства) російської федерації для осіб, які постійно проживають на території України, не здійснюється", що не відповідає змісту пункту 4 встановленої форми 45 Наказу №715. Також, адвокат Голуб Г.С. вказує, що у листі №2601.5-6207/2601.3-24 про надання інформації від 13.12.2014 було наголошено позивачу, що у зв`язку із розірванням дипломатичних відносин України з російською федерацією на території України дипломатичні представництва та консульські установи російської федерації припинили роботу, однак, процедура припинення громадянства за ініціативою особи цією державою здійснюється на території російської федерації та у третіх країнах, де діють дипломатичні представництва та консульські установи російської федерації. Поруч з цим, на переконання представника позивача, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 вже було надано правову оцінку таким доводам сторони відповідача (не відповідність змісту декларації пункту 4 встановленої форми 45 Наказу №715), оскільки відповідач про таке наголошував як у відзиві на позовну заяву, так у і апеляційній скарзі, де суд як першої інстанції, так і апеляційний суд, не вбачали у такому порушення, яке б давало підстави відповідачу відмовити у прийнятті декларації від позивача. Адвокат Голуб Г.С. вказує, що рішення суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 повинно бути виконане у повному обсязі, а УДМС в Івано-Франківській області повинно було повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 про прийняття декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом, що до цього часу не виконується, оскільки суд, надавши правову оцінку відносинам між сторонами чітко зазначив про законність вимоги позивача про прийняття декларації відповідачем. 
Таким чином, вважаючи протиправною бездіяльність УДМС в Івано-Франківській області, щодо виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 в частині неприйняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом, позивач, через уповноваженого представника, звернувся до суду з цією позовною заявою. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 судова справа №300/4157/25 передана на розгляд головуючому судді Боброву Ю.О. (а.с.24).
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою суду від 18.06.2025 залишив позовну заяву без руху, надав позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн (а.с.25-27).
За наслідками усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.32-33).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який сформував 11.07.2025 у підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (а.с.35-46). УДМС в Івано-Франківській області, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.
За доводами відповідача, після набрання законної сили рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 останнім 13.12.2024 з метою виконання рішення суду, було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та прийнято відповідне рішення за №2601.5-6207/2601.3-24. УДМС в Івано-Франківській області вказує, що зміст листа УДМС в Івано-Франківській області від 13.12.2024 №2601.5-6207/2601.3-24 дає можливість чітко та однозначно встановити не лише факт відмови УДМС в Івано-Франківській області прийняти декларацію ОСОБА_1 про відмову від громадянства російської федерації за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.11.2023, але й підстави такої відмови: подана ОСОБА_1 декларація про відмову від іноземного громадянства не відповідає формі 45 Наказу.
Представник позивача 25.07.2025 подав через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи відповідь на відзив (а.с.47-54). Адвокат Голуб Г.С. вказав, що рішення суду є обов`язковим до виконання, проте відповідачем станом на момент подання до суду такої відповіді на відзив не видано позивачу паспорт громадянина України, що, на переконання представника позивача, має бути наслідком виконання рішення від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 з врахуванням правової оцінки наданої судом у такому рішенні.
Також, представник позивача 25.07.2025 сформував у підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи додаткові пояснення у справі (а.с.55-60). Адвокат Голуб Г.С. вважає, що доводи відповідача не враховують правову оцінку, вже надану судом у межах розгляду справи №300/2358/24, яка чітко визначає обов`язок державного органу діяти відповідно до принципів об`єктивності, добросовісності, законності та недопущення дискримінації. У цьому контексті відмова та бездіяльність щодо прийняття декларації без належного обґрунтування та з урахуванням доведених обставин, які не залежать від волі позивача, є неправомірною. Таким чином, на переконання представника позивача, відповідач не спростував доводів позову та не довів правомірність своєї бездіяльності щодо виконання рішення суду з врахуванням правової оцінки наданої судом по справі №300/2358/24, що лише підтверджує обґрунтованість і законність заявлених позовних вимог. 
УДМС в Івано-Франківській області 30.07.2025 сформувало у підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи заперечення на відповідь на відзив (а.с.61-63). Відповідач зазначив, що представник позивача у відповіді на відзив не спростував аргументів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.
Адвокат Голуб Г.С. 15.08.2025 подав через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи додаткові пояснення у справі, в яких просив задовільнити позовні вимоги (а.с.64-69).
Розпорядженням керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 №652, на виконання вимог підпункту 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 №39, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №300/4157/25 відповідно до розпорядження керівника апарату від 23.03.2026 №11 та на виконання частини 9 статті 31 КАС України (а.с.70).
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2026, судову справу №300/4157/25 передано на розгляд головуючому судді Тимощуку О.Л. (а.с.71)
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2026 прийнято до судового розгляд адміністративну справу. Постановлено розгляд справи розпочати з початку та здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.72-73).
Пунктом 4 резолютивної частини коментованої ухвали суду витребувано в Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області весь обсяг доказів щодо результатів розгляду (повторного розгляду) заяви позивача від 24.11.2023, в тому числі, але не виключно належним чином засвідчену копію відповіді Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 13.12.2024 №2601.5-6207/2601.3-24.
На виконання ухвали суду УДМС в Івано-Франківській області листом від 07.04.2026 №2601.14-93/2601.14.6-26 надало належним чином засвідчену копію відповіді УДМС в Івано-Франківській області за №2601.5-6207/2601.3-24 від 13.12.2024. Також, відповідач зазначив, шо 20 серпня 2024 року Верховною Радою України прийнято Закон України №3897-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України" (далі - Закон №3897). З 25.08.2024 набрали чинності окремі пункти Прикінцевих та перехідних положень Закону №3897, зокрема, громадяни російської федерації та громадянам республіки білорусь, які в період з 24 лютого 2020 року набули громадянство України відповідно до Закону України "Про громадянство України" і подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, зобов`язані подати документ про припинення іноземного громадянства до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, якщо строк виконання поданого зобов`язання сплив. УДМС в Івано-Франківській області 22.01.2025 надіслало ОСОБА_1 лист-роз`яснення за №2601.5-582/2601.2-25 щодо даної норми закону. Позивачу було видано тимчасове посвідчення громадянина України НОМЕР_2 від 15.12.2021, строк даного посвідчення продовжено протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні. 
Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзив на позов, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, додаткові пояснення та наявні в матеріалах цієї адміністративної справи докази, встановив такі обставини.
25.09.2021 позивач звернувся до Управління Держаної міграційної служби в Івано-Франківській області із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням.
Одночасно з вказаною заявою позивачем надано зобов`язання припинити іноземне громадянство, згідно з яким позивач зобов`язувався протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України припинити громадянство (підданство) РФ, і подати органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) РФ, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. Також, позивач зазначив про те, що у разі неотримання ним з незалежних причин документа про припинення громадянства (підданства) РФ, позивач зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина РФ до уповноваженого органу цієї держави.
24.11.2023 позивач звернувся до управління ДМС в Івано-Франківській області із заявою, в якій повідомив про те, що ним було взято на себе зобов`язання після набуття громадянства України відмовитись від громадянства РФ, однак отримати документ про припинення громадянства РФ, він не може з незалежних від нього причин, а тому просив прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства. До вказаної заяви позивачем долучено Декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Листом управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 01.12.2023 повідомлено позивача про те, що згідно із статтею 1 Закону України "Про громадянство України" незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури. Відповідач вказав, що позивач повинен подати до ДМС документ про припинення іноземного громадянства протягом двох років з моменту набуття громадянства України. Відповідач дійшов висновку, що УДМС в Івано-Франківській області не має підстав для прийняття декларації позивача про відмову від іноземного громадянства.
Вищезазначені обставини встановлено у рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24.
Рішенням Івано-Франківського кружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій задоволено. Визнано протиправною відмову у прийнятті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, оформлену листом від 01.12.2023. Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 про прийняття декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119778643).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №300/2358/24 апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року в справі № 300/2358/24 без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123697181).
Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 набрало законної сили 11.12.2024.
Згідно з листом УДМС в Івано-Франківській області "Про надання інформації" від 13.12.2024 №2601.5-6207/2601.3-24 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 заяву позивач від 24.11.2023 про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації з урахуванням правової оцінки, наданої судом повторно розглянуто. Відповідач дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для прийняття декларації позивача про відмову від громадянства, оскільки подана позивачем декларація про відмову від іноземного громадянства не відповідає формі 45 "Декларація про відмову від іноземного громадянства", затвердженій Наказом МВС України від 16.08.2012 № 715. Зазначено, що в декларації про відмову від іноземного громадянства позивач визначив пункт 4, а саме - 4) процедура оформлення припинення громадянства (підданства) РФ для осіб, які постійно проживають на території України, не здійснюється. Проте, процедура припинення громадянства РФ за ініціативою особи визначена федеральним законом від 31.05.2002 № 62-ФЗ "Про громадянство РФ" та Положенням про порядок розгляду питань громадянства РФ, затвердженим указом президента російської федерації від 14.11.2002 № 1325. Наголошено, що у зв`язку з розірванням дипломатичних відносин України з РФ, на території України дипломатичні представництва та консульські установи РФ припинили роботу, однак, процедура припинення громадянства за ініціативою особи цією державою здійснюється на території РФ та у третіх країнах, де діють дипломатичні представництва та консульські установи РФ. Щодо обставин, зазначених у зверненні позивача до УДМС в області при поданні декларації, в тому числі щодо розірвання дипломатичних відносин з РФ та відсутності посольств та консульств РФ в Україні, можливості пересилання поштової кореспонденції та неможливості особистого прибуття до консульства РФ в Польщі, УДМС в області надало наступну оцінку про те, що зазначені обставини створюють значні перешкоди для вжиття заходів для припинення громадянства РФ, однак, не підпадають під визначення незалежної причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, встановленого абзацом 13 статті 1 Закону України "Про громадянство України" (а.с.77-79).
Вважаючи протиправною бездіяльність УДМС в Івано-Франківській області, щодо виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 в частині неприйняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства та прийняття відповідного рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом, позивач звернувся до суд за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні цієї справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У спірному випадку, позивач просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, щодо виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 в частині неприйняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства та прийняття відповідного рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області (76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. А.Гнатюка, 29, ідентифікаційний код юридичної особи 37794486) вжити заходів щодо усунення порушення статті 129-1 Конституції України шляхом прийняття поданої ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частинами другою та четвертою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.
Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону № 1404-VIII дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII.
Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частин другої та третьої статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та/або КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18, від 09.07.2019 у справі № 826/17587/18, від 28.03.2023 у справі № 420/7631/22, від 05.08.2025 у справі № 620/15158/24.
За таких обставин, суд констатує, що заявлені представником позивача позовні вимоги стосуються саме виконання судового рішення в іншій справі, а відтак не підлягають задоволенню.
Водночас, як встановлено судом, у спірному випадку, представник позивача звертався до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявами від 24.12.2024 та від 23.04.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24(https://reyestr.court.gov.ua/Review/124283593;https://reyestr.court.gov.ua/Review/127126953).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 08.01.2025 у справі №300/2358/24 в задоволенні заяви представника позивача про зобов`язання подати звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 р, у справі № 300/2358/24 – відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124283593).
Підставою для відмови слугувало те, що представник позивача не надав суду доказів ймовірного уникнення чи зволікання відповідачем у відновленні порушеного права позивача та наявності об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №300/2358/24 в задоволенні заяви представника позивача від 23.04.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127126953).
Підставою відмови слугувало те, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 відповідачем виконане шляхом повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.11.2023, а незгода із рішенням відповідача, оформленим відповіддю Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 13.12.2024 №2601.5-6207/2601.3-24 свідчить про наявність нових спірних правовідносин.
Далі, 12.06.2025, тобто одночасно із звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із цією позовною заявою, представник позивача звернувся до суду з заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив поновити строк на звернення до суду; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області щодо виконання рішення суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 в частині неприйняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом; зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України шляхом прийняття поданої ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом (https://reyestr.court.gov.ua/Review/128734126).
За наслідками розгляду такої заяви Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалю від 09.07.2025 в задоволенні заяви представника позивача від 12.06.2025 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України відмовив (https://reyestr.court.gov.ua/Review/128734126).
В коментованій ухвалі суд зазначив наступне: 
"Доводи представника позивача про те, що відповідачем до цього часу не видано позивачу паспорт громадянина України, що має бути наслідком виконання рішення від 17.06.2024 з врахуванням правової оцінки наданої судом у такому рішенні є безпідставними, оскільки вказаним судовим рішенням було зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 24.11.2023 про прийняття декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом, що відповідачем було зроблено та прийнято рішення, оформлене відповіддю Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 13.12.2024 № 2601.5-6207/2601.3-24, що свідчить про наявність нових спірних правовідносин.
При цьому, про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у даній справі вказано в ухвалі суду від 06.05.2025, а незгода із рішенням відповідача, оформленим відповіддю від 13.12.2024 № 2601.5-6207/2601.3-24 свідчить про наявність нових спірних правовідносин".
З огляду на викладене, суд вкотре зазначає, що у спірному випадку, позивач оскаржує бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, щодо виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №300/2358/24 в частині неприйняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства та прийняття відповідного рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом, тобто, заявлені представником позивача позовні вимоги стосуються саме виконання судового рішення в іншій справі, а відтак не підлягають задоволенню.
Водночас, незгода із рішенням відповідача, оформленим відповіддю від 13.12.2024 №2601.5-6207/2601.3-24 свідчить про наявність інших спірних правовідносин.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням зазначеного вище по тексту судового рішення, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про те, що позивачем обрано помилковий спосіб захисту порушеного права, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Враховуючи висновок суду про необґрунтованість позову, в силу вимог статті 139 КАС України витрати позивача, пов`язані з розглядом даної справи, розподілу не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 ;
відповідач: Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, адреса: вул. Академіка Гнатюка, 29, м. Івано-Франківськ, 76010, код ЄДРПОУ - 37794486.

Суддя  /підпис/ Тимощук О.Л.