УХВАЛА

03 липня 2026 року 
м. Київ

справа №320/10394/25
адміністративне провадження №К/990/28235/26
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Соколова В. М., перевіривши клопотання Кабінету Міністрів України про зупинення виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2026 року у справі №320/10394/25 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство у справах ветеранів України, про визнання протиправними та скасування змін до постанови,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, третя особа - Міністерство у справах ветеранів України, в якому просив суд:
- визнати протиправними та нечинними зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року №214 і від 18 квітня 2018 року №280» від 13 грудня 2024 року №1416 та постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року №280» від 30 травня 2024 року №614 до Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року №280:
- до пункту 1 (доповнення словами: «, і які звернулися за призначенням грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у місячний строк після взяття на квартирний облік»; заміна словами і цифрами: «відповідно до законодавства станом на 1 червня 2024 року за категоріями, встановленими цим пунктом (далі - квартирний облік), обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 року і на час призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та інформацію про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних)»;
- до пункту 4 (доповнення словами: «, та звернулися за призначенням грошової компенсації у місячний строк після взяття на квартирний облік»; викладення пункту в такій редакції: « 4. Субвенція спрямовується на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація), що відповідають установленим вимогам законодавства для забезпечення громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у прийнятих в експлуатацію житлових будинках шляхом призначення та виплати грошової компенсації внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 року заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та які потребують поліпшення житлових умов, перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 року, обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 року і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних»).
- визнати протиправними та нечинними зміни внесені Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року №214 і від 18 квітня 2018 року №280» від 13 грудня 2024 року № 1416 та Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року №280» від 30 травня 2024 року №614 до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року №280:
- до пункту 1 (заміна на слова: «на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та інформацію про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних), і звернулися за призначенням грошової компенсації у місячний строк після взяття на квартирний облік»; викладення пункту в такій редакції: « 1. Цей Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (дал - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції забезпеченні перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 року заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та які потребують поліпшення житлових умов, включені у списки осіб, які станом на 1 червня 2024 року користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства категоріями, встановленими в пункті 2 цього Порядку (далі - квартирний облік), обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 року і на час призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та інформацію про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних).»
- до пункту 2 (доповнення абзацу першого пункту словами: «та звернулися за її призначенням у місячний строк після взяття на квартирний облік»; викладення абзацу першого пункту у такій редакції: « 2. Право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 року заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 року, обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 року і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.»;
- до пункту 6 (доповнення абзацу першого пункту словами: «не пізніше ніж у місячний строк після взяття на квартирний облік»;)
- до пункту 13 (доповнення пункту підпунктом такого змісту: « 7-1) внутрішньо переміщена особа звернулася за призначенням грошової компенсації понад встановлений абзацом першим пункту 6 цього Порядку строк;»; викладення абзацу дев`ятого пункту в такій редакції: « 7) внутрішньо переміщена особа не перебуває на квартирному обліку або перебуває на такому обліку після 1 червня 2024 року»; доповнення пункту новим абзацом такого змісту: « 9-1) внутрішньо переміщена особа вперше облікована в базі даних після 24 лютого 2022 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2026 року, позов задоволено.
Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2026 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
У касаційній скарзі Кабінету Міністрів України міститься клопотання про зупинення дії постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2026 року у справі №320/10394/25.
В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що наразі є необхідним зупинення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2026 року у справі №320/10394/25, оскільки скасування цих норм призведе до призначення грошової компенсації 207 198 ветеранам війни з числа внутрішньо переміщених осіб із сумою видатків в розмірі 664,7 млрд грн і зумовить необхідність вишукання додаткових фінансових ресурсів та скорочення бюджетних видатків, в тому числі на обороноздатність і соціальну сферу, а також призведе до призведе до правової невизначеності щодо окремих норм постанови №280 та визнання безпідставним призначення грошової компенсації внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися за новим місцем проживання в іншу місцевість та перебували на обліку базі даних ВПО за місцем фактичного проживання в межах міста Києва або в межах однієї області згідно з відомостями бази даних ВПО менше року.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.
Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
За приписами частини першої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад адміністративного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 КАС України розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.
Зупинення виконання судового рішення у касаційному провадженні є винятковим процесуальним заходом, який застосовується з метою запобігання негативним наслідкам виконання рішення до завершення його перегляду судом касаційної інстанції. Такий захід спрямований на забезпечення дієвості права на судовий захист та на касаційний перегляд, недопущення виникнення наслідків, що можуть набути незворотного характеру, а також на збереження практичного сенсу касаційного провадження як стадії судового контролю за законністю судових рішень, не підміняючи при цьому вирішення спору по суті.
В свою чергу, для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для зупинення виконання судового рішення.
Зазначені в заяві скаржника мотиви є такими, що в розумінні наведених законодавчих приписів можуть слугувати підставою для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки можуть призвести до фактичної неможливості відновлення порушених прав у разі скасування або зміни оскаржуваних судових рішень за результатами касаційного перегляду, а також до втрати сенсу касаційного провадження.
Враховуючи наведене, суд вважає заяву про зупинення виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2026 року у справі №320/10394/25 до закінчення її перегляду в касаційному порядку обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 340, 375 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Заяву Кабінету Міністрів України про зупинення виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2026 року у справі №320/10394/25 задовольнити.
Зупинити виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2026 року у справі №320/10394/25 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство у справах ветеранів України, про визнання протиправними та скасування змін до постанови до закінчення касаційного провадження у справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Соколов