532/488/26 
2/532/622/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 р.  м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Тесленко Т. В.
за участю секретаря
судового засідання Климченко А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Пелих Олег Віталійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості  

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2026 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Пелих Олег Віталійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості.
Позивач прохав суд стягнути з відповідача на його користь 1689,90 грн, з яких 1480,43 – сума, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а 209,47 – три проценти річних від прострочених сум за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5100017 від 23 вересня 2021 року, а також понесені ним судові витрати.
Ухвалою суду від 06.03.2026 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін на 30 квітня 2026 року.
12.03.2026 представник відповідача Ігнатенко С. Ю. надала суду відзив на позов, де надала контрозрахунок заборгованості ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», вказавши, що представником позивача було допущено математичні помилки, що призвели до завищення суми до стягнення. За цим розрахунком загальний розмір інфляційних втрат складає 1 226,43 грн, а загальний розмір 3% річних – 209,41 грн. Також прохала витрати на оплату правничої допомоги покласти на позивача, оскільки заявлена їх сума 4659,20 грн не співмірна з ціною позову. 
13.04.2026 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій погодився з контрозрахунком відповідача, відповідно прохав стягнути з ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» 1435,84 грн, з яких: загальний розмір інфляційних втрат складає 1 226,43 грн, а загальний розмір 3% річних – 209,41 грн. Також додав до матеріалів справи докази витрат на професійну правничу допомогу на суму 2662,40 грн.
29 квітня 2026 року представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала врахувати інформацію, викладену нею у відзиві на позов.
30.04.2026 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 26.05.2026. 
26.05.2026 сторони в судове засідання не з`явилися, більше клопотань від них не надходило. 
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.
Суд встановив, що між ОСОБА_1 (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (Постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1100307897 від 30 липня 2021року за яким, зокрема, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, розташованих в приватному домогосподарстві Споживача в АДРЕСА_1 , а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії. 
Постачальник в свою чергу зобов`язався купувати електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства Споживача за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством на підставі укладеного між Постачальником та Споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №5100017 від 23 вересня 2021 року, який є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №1100307897 від 30 липня 2021року. 
Розрахунковим періодом є календарний місяць і оплату електричної енергії за «зеленим» тарифом Постачальник зобов`язаний здійснювати в місяці наступному за розрахунковим. 
Споживач же має право на таку оплату.
Проте, незважаючи на такий свій обов`язок Постачальник постійно прострочує платежі за отриману від Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом. 
Згідно з п.5 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
Споживач уже звертався до суду за захистом своїх порушених прав і рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської оласті від 06 червня 2025року та постановою Полтавського апеляційного суду від 22 жовтня 2025року у справі № 532/380/25 вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» на користь ОСОБА_1 заборгованість за отриману від нього електроенергію згідно з договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №5100017 від 23 вересня 2021 року в сумі 5 498,46 грн, з яких 3 730,95 грн сума, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 1767,51грн - три процента річних від прострочених сум. У справі № 532/380/25 для визначення суми, на яку збільшився борг було ураховано індекси інфляції за час прострочення до грудня 2024 року включно, а три проценти річних від прострочених сум були обраховані до 06 лютого 2025року. 
Проте, прострочення оплат по договору № 5100017 продовжилися і далі. 
Згідно з розрахунків, які додаються, сума на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення по Договору №5100017 від 23 вересня 2021року - склала 1 226,43 грн, а три проценти річних від прострочених сум становить 209,41грн. 
Згідно п.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно п.4 ч.1 ст.611 ЦК України, У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України, так і нормами спеціального Закону України «Про ринок електричної енергії» та низкою підзаконних нормативних актів.
Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом.
Абзацом 18 ч. 1 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом гарантованому покупцю.
У п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами.
За змістом пп. 3.3.4 пункту 3.3 «Особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги» Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, чинній на момент укладення договору), постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.
Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є додатком до договору про постачання електричної енергії із постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил).
Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств.
Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за «зеленим» тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку «на добу наперед». Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором.
Відповідно до п.п. 11.3.3 п. 11.3 «Особливості постачання електричної енергії в умовах використання відновлюваних джерел енергії» ПРРЕЕ, купівля електропостачальником універсальної послуги у побутового споживача, виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства електричної енергії, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, здійснюється на підставі укладеного між ними договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, який оформлюється сторонами у формі додатка до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року по справі № 754/17518/15-ц зазначив, що в статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати КЦС від 23.01.2019 року по справі № 355/385/19.
Отже, судом установлено, що між сторонами виникли договірні відносини, які відповідач на цей час виконав не в повному обсязі. 
За відповідачем рахується заборгованість в сумі 1435,84 грн, з яких 1226,43 грн - сума на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а 209,41 грн - три проценти річних від прострочених за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №5100018 від 23 вересня 2021року, які знайшли своє підтвердження в судовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 гривень.
Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 , надано договір про надання правової допомоги № 0545 від 05.02.2025, розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від 12.04.2026, рахунок-фактуру від 12.04.2026 на суму 2662,40 грн.
Зі вказаних документів вбачається, що розмір витрат на правову допомогу складає 2662,40 гривень.
В розрахунку розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від 12.04.2026 зазначено, що розмір витрат визначається як добуток витраченого адвокатом часу на надання такої допомоги і почасового тарифу, визначеного в договорі на надання правової допомоги (п. 3.1 Договору).
Адвокатом Пелихом О.В. було витрачено 08 годин на надання правничої допомоги Соколенку А. М.
Погодинний тариф становить 332,80 гривень (10 % розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (на 1 січня року проведення розрахунків), за годину надання правової допомоги) (п. 3.1 Договору).
08 год. 00 хв. х 332,80 грн. = 2662,40 грн.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Представник відповідача ТОВ «Полтаваенергозбут» - адвокат Жалій Л.В. подала клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в якому прохала зменшити розмір відшкодування відповідачем витрат на надання правничої допомоги або частково покласти їх на позивача, зважаючи на відсутність складності процесуальних документів, поданих адвокатом, складних розрахунків заборгованості у цій справі та завищеного часу, який витрачає адвокат на виготовлення даних процесуальних документів, зазначеного в розрахунку розміру витрат на професійну правничу допомогу, остаточного розміру заборгованості 4659,20 грн.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу з 2662,40 гривень до 1000,00 грн.
Керуючись статтями 12, 137, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд,  
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Пелих Олег Віталійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (код ЄДРПОУ 42223804, юридична адреса: м. Полтава вул. Панянка,65б Полтавської області) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 1435,84 (одна тисяча чотириста тридцять п`ять грн 84 коп) грн, з яких:
- 1226,43 грн - сума на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, 
- 209,41 грн - три проценти річних від прострочених сум
за договором про купівлю-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №5100017 від 23 вересня 2021року.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (код ЄДРПОУ 42223804, юридична адреса: м. Полтава вул. Панянка,65б Полтавської області) на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 (одна тисяча триста тридцять одна грн 20 коп) гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (код ЄДРПОУ 42223804, юридична адреса: м. Полтава вул. Панянка,65б Полтавської області) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 (одна тисяча ) грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
26.05.2026 складено повне судове рішення.  

Суддя