П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 276/472/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Збаражський А.М. 
Суддя-доповідач - Слободонюк М.В. 
17 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Слободонюка М.В. 
суддів: Канигіної Т.С.  Кузьмишина В.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Хорошівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби геології та надр України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 звернувся до Хорошівського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 3 від 12 березня 2026 року, якою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 57 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хорошівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2026 року адміністративний позов задоволено. Постанову директора Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України Гончаренка Вадима Вікторовича від 12.03.2026 №3 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу – скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього – закрито.
Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність постанови відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 57 КУпАП. Суд виходив із того, що строки виконання робіт, передбачені Програмою робіт до спеціального дозволу на користування надрами № 4347, на підставі статті 15 Кодексу України про надра автоматично продовжені на період дії воєнного стану та визначений законом строк після його припинення, а тому невиконання робіт у строки, які покладені в основу оскаржуваної постанови, не могло розцінюватися як порушення особливих умов спеціального дозволу. Суд також зазначив, що відповідач безпідставно не врахував зазначені законодавчі положення та відхилив доводи про необхідність підтвердження форс-мажорних обставин індивідуальним сертифікатом ТПП чи доказами фактичної неможливості виконання робіт, оскільки автоматичне продовження строків прямо передбачене законом.

ІІІ. ПІДСТАВИ АПЕЛЯЦІЙНОГО ОСКАРЖЕННЯ ТА ЇХ ОБГРУНТУВАННЯ

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем – Державною службою геології та надр України подано апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Скаржник вказує, що під час позапланової перевірки були встановлені факти невиконання ТОВ «Житомирбуррозвідка» особливих умов спеціального дозволу на користування надрами та Програми робіт, а позивач, як відповідальна посадова особа – директор товариства, правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 57 КУпАП. На думку апелянта, сам факт запровадження воєнного стану не звільняє від виконання зобов`язань, а позивач не надав належних доказів існування обставин, які унеможливлювали виконання робіт, зокрема індивідуального сертифіката Торгово-промислової палати, а також не вживав заходів щодо внесення змін до умов користування надрами та перенесення строків виконання Програми робіт. У зв`язку з цим апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ІV. ПРОВАДЖЕННЯ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України. Цією ж ухвалою закінчено підготовку справи та призначено її до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 17.06.2026.
Позивач не скористався правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч.4 ст. 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що 13 березня 2013 року Державною службою геології та надр України ТОВ «Житомирбуррозвідка» видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4347 з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки титанових руд Красноріченського родовища в Житомирській області. На підставі наказу Держгеонадр від 17 червня 2021 року № 459 строк дії зазначеного спеціального дозволу було продовжено на п`ять років. Невід`ємною частиною спеціального дозволу є Угода про умови користування ділянкою надр № 4347 від 13 грудня 2021 року та Програма робіт з геологічного вивчення родовища.
Відповідно до Програми робіт надрокористувач мав виконати комплекс робіт, зокрема щодо складання проектно-кошторисної документації, проведення геологорозвідувальних робіт, складання та затвердження проєкту дослідно-промислової розробки, проведення дослідно-промислової розробки, камеральних робіт та затвердження запасів корисної копалини. Строки виконання зазначених робіт були визначені переважно у період з І кварталу 2022 року по І квартал 2023 року. 
У зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану ТОВ «Житомирбуррозвідка» листом від 02 березня 2022 року № 1/45/2 повідомило Державну службу геології та надр України про неможливість виконання робіт до завершення воєнного стану. 
На підставі наказу Держгеонадр від 10 лютого 2026 року № 50 та направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 10 лютого 2026 року № 480/02-5/2-26 посадовими особами відповідача у період з 11 по 24 лютого 2026 року проведено позапланову перевірку діяльності ТОВ «Житомирбуррозвідка». 
За результатами перевірки складено акт від 24 лютого 2026 року № 07-03/23/2026-01/у, в якому зафіксовано низку порушень умов спеціального дозволу та Програми робіт, зокрема невиконання окремих етапів Програми робіт, відсутність затвердженого проєкту дослідно-промислової розробки, нестворення геологічної та маркшейдерської служб, ненадання геологічної та маркшейдерської документації, а також ненадання документів і відомостей, витребуваних під час здійснення державного контролю.
24 лютого 2026 року головним спеціалістом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр складено протокол № 000629 про адміністративне правопорушення відносно директора ТОВ «Житомирбуррозвідка» ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 57 КУпАП. У протоколі зазначено, що позивачем не виконано пункт 4 особливих умов спеціального дозволу в частині обов`язкового виконання обсягів та строків робіт, визначених Програмою робіт, зокрема пунктів 2-9 цієї Програми. 
12 березня 2026 року директором Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України прийнято постанову № 3, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 57 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. 
Не погодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про її скасування. 

VІ. НОРМАТИВНЕ РЕГУЛЮВАННЯ ТА ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог статті 308 КАС України, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КупАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною четвертою статті 57 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, якщо це не пов`язано з отриманням доходу у великих розмірах.
Відповідно до статті 16-3 Кодексу України про надра невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами є угода про умови користування надрами, якою визначаються програма робіт, особливі умови надрокористування та інші права й обов`язки надрокористувача.
Як встановлено судом, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало невиконання пункту 4 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 4347 від 13 березня 2013 року в частині обов`язкового виконання обсягів та строків робіт, визначених Програмою робіт.
Разом з тим спірні правовідносини виникли в умовах дії правового режиму воєнного стану, а тому їх правове регулювання здійснюється з урахуванням спеціальних положень Кодексу України про надра.
Так, відповідно до частини п`ятої статті 15 Кодексу України про надра спеціальні дозволи на користування надрами, строк дії яких закінчився у період дії воєнного стану, та строки виконання робіт на ділянці надр, встановлені відповідними угодами про умови користування надрами, на період дії воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування вважаються продовженими автоматично без прийняття відповідного рішення уповноваженого органу.
Зазначена норма має імперативний характер та не ставить продовження строків виконання робіт у залежність від звернення надрокористувача до Держгеонадр, прийняття окремого адміністративного акта, отримання будь-яких погоджень чи доведення факту неможливості виконання відповідних робіт.
Із матеріалів справи вбачається, що строки виконання робіт, визначених Програмою робіт до спеціального дозволу № 4347, припадали на період з ІІ кварталу 2022 року до І кварталу 2023 року, тобто на час дії воєнного стану в Україні.
Отже, в силу прямої вказівки закону такі строки вважаються продовженими автоматично на період дії воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування.
За таких обставин невиконання робіт у строки, які були покладені відповідачем в основу висновку про наявність адміністративного правопорушення, саме по собі не може свідчити про порушення особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, оскільки на момент проведення перевірки та прийняття оскаржуваної постанови відповідні строки не вважалися такими, що закінчилися.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не врахував приписи частини п`ятої статті 15 Кодексу України про надра, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач повинен був надати індивідуальний сертифікат Торгово-промислової палати України щодо наявності форс-мажорних обставин.
Предметом спору у цій справі є правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності за невиконання робіт у строки, визначені Програмою робіт. Водночас суд першої інстанції обґрунтовано виходив не з наявності чи відсутності форс-мажорних обставин, а з того, що законодавець безпосередньо врегулював питання перебігу та продовження відповідних строків під час дії воєнного стану шляхом внесення спеціальних положень до статті 15 Кодексу України про надра.
Тому встановлення форс-мажорних обставин та отримання відповідного сертифіката Торгово-промислової палати не є юридичними фактами, від яких у цьому випадку залежить застосування частини п`ятої статті 15 Кодексу України про надра.
Також колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що позивач був зобов`язаний звернутися до Держгеонадр із заявою про внесення змін до умов користування надрами або про перенесення строків виконання робіт, позаяк наведені доводи суперечать змісту частини п`ятої статті 15 Кодексу України про надра, яка передбачає автоматичне продовження строків виконання робіт без прийняття будь-якого додаткового рішення уповноваженим органом. Відтак відсутність відповідного звернення не може свідчити про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з правовою оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції, однак не спростовують установлених судом обставин та не свідчать про неправильне застосування ним норм матеріального чи процесуального права.

VII. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
З огляду на результат апеляційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Хорошівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Слободонюк М.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Канигіна Т.С.    Кузьмишин В.М.