Справа № 309/18/25
Провадження № 2/309/6/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.
за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.
представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача Юрика Б.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Жупан Артур Юрійович, звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позов мотивує тим, що наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» №05-Х від 3 січня 2020 року «Про прийняття на роботу» його з 3 січня 2020 року прийнято в ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» на роботу на посаду сторожа на ділянку «Хуст».
Наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 03.07.2024 №617-Х «Про звільнення ОСОБА_2 » його було звільнено з посади сторожа на підставі завідомо підробленої посадовими особами ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» заяви від 02.07.2024, яку заявник не підписував, не формував та не подавав на розгляд директору підприємства. Вказане підтверджується наданими кадровою службою Відповідача копіями заяв, на підставі яких його було звільнено та які відмінні одна від одної.
А саме, надана спеціалістами ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» за місцем його роботи (м.Хуст Закарпатської області, вулиця Львівська, 212), заява не містила дати та його підпису, тоді як в заяві, наданої спеціалістом з кадрів за місцезнаходженням юридичної адреси товариства (м.Берегово Закарпатської області, вулиця Б.Хмельницького, 96), вже містила підпис та дату її складання, які він не робив. До того ж, у вказаних заявах запис «з 03.07.2024» також не належить йому.
Окрім того, згідно наданої кадровою службою ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» (за місцезнаходженням: м.Берегово Закарпатської області, вулиця Б.Хмельницького, 96) копії Наказу від 03.07.2024 №617-Х, то в останньому, після слів «З наказом та із розрахунком ознайомлений та згідний, копію наказу отримав:» міститься підпис, який також ним не проставлявся. Навпаки, вказаний наказ в оригіналі йому взагалі не надавався для ознайомлення та підписання. Йому в приміщенні ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» за місцем його роботи (м.Хуст Закарпатської області, вулиця Львівська, 212), кадровою службою було вручено тільки витяг з наказу від 03.07.2024 №617-Х та з якого він і дізнався про існування заяви від 02.07.2024, на підставі якої його було звільнено, що і слугувало причиною для його звернення до головного офісу ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ», розташованого в м.Берегово Закарпатської області, вулиця Б.Хмельницького, 96.
У зв`язку з цим, питання незаконності наказу ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 03.07.2024 №617-Х та підроблення поданої від його імені заяви від 02.07.2024 про звільнення було обговорене 23.07.2024 ним разом з директором ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» та за участі його адвоката в приміщенні товариства за адресою: м.Хуст Закарпатської області, вулиця Львівська, 212. В ході обговорення ситуації, що склалася, директором товариства, усвідомлюючи незаконність Наказу від 03.07.2024 №617-Х, було йому повідомлено про відсутність, у випадку скасування вказаного наказу та поновлення на роботі, перспективи подальшого перебування його в трудових правовідносинах з роботодавцем та, у зв`язку з цим, пропонував йому подати нову заяву про звільнення за власним бажанням та за що йому, у випадку звільнення, буде виплачена компенсація. Однак на таку пропозицію він не погодився.
Як наслідок, наказ ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 03.07.2024 №617-Х «Про звільнення ОСОБА_2 » було скасовано наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 23.07.2024 №694-Х «Про скасування наказу про звільнення ОСОБА_2 » та з яким його було ознайомлено тільки 01.08.2024. До виконання обов`язків сторожа, згідно графіку чергування, він мав приступити 03.08.2024. Однак, через погіршення стану здоров`я, з 02.08.2024 по 06.08.2023 включно він перебував на лікарняному, причиною чого були вищенаведені події. 
В подальшому, по закінченню лікування, прибувши о 8 год. 00 хв. 7 серпня 2024 року до місця роботи в ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» по вулиці Львівська, 212 м.Хуст Закарпатської області, його було ознайомлено з наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 01.08.2024 №729-Х «Про переведення ОСОБА_2 » та відповідно до якого, у зв`язку з виробничою необхідністю та керуючись Законом України №2136-Х від 15.03.2022, його переведено з посади сторожа на посаду в`язальника автомобільних джгутів. 
З даним наказом він не погодився, оскільки такий не відповідав положенням Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2136-IX, прийнятий з порушенням ст.32 та ст.33 Кодексу законів про працю України, без згоди та його заяви, чим грубо порушував його трудові права та у зв`язку з чим ним було подано 07.08.2024 роботодавцю письмове пояснення від 07.08.2024, зареєстроване останнім за Вх.№2 від 07.08.2024.
Оскільки ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» не повідомило його про прийняті, за наслідками поданих ним письмових пояснень від 07.08.2024, рішення, а також з огляду на те, що Відповідач з 07.08.2024 не допускав його до робочого місця та виконання посадових обов`язків сторожа й не проводить йому виплату заробітної плати, то 19.08.2024 він звернувся із заявою до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі по тексту – управління) щодо проведення позапланової перевірки ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» на предмет дотримання останнім законодавства про працю відносно ОСОБА_2 та законності видання наказів від 01.08.2024 №729-Х «Про переведення ОСОБА_2 » та від 01.08.2024 №729-Х «Про переведення ОСОБА_2 ». 
Окрім того, 5 вересня 2024 року він звернувся до Хустського районного суду Закарпатської області (справа №309/4232/24) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» про визнання протиправними та скасування наказу №729-х від 01.08.2024 про його переведення, його поновлення на попередньо займаній посаді сторожа за місцем роботи за адресою АДРЕСА_1 , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 7 серпня 2024 року до дня поновлення на посаді сторожа, стягнення моральної шкоди у розмірі 50000грн..
В подальшому, управлінням з 02.09.2024 по 11.09.2024 проведено позапланову перевірку ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» та, в ході якої встановлено, що він наказом ТОВ №729-Х від 01.08.2024 року був переведений (без попередньої згоди) з посади сторожа на посаду в`язальника автомобільних джгутів, яка не обумовлена його трудовим договором, чим порушено вимоги ч.1 ст.3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», про що складено акт від 11.09.2024 №ЗХ/ЗК/25387/048.
11 вересня 2024 року управлінням винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЗХ/ЗК/25387/048/П та надано Відповідачу строк до 11.10.2024 для усунення виявлених порушень.
16 вересня 2024 року він отримав листа ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» за №53 від 12.09.2024 та Наказ ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 12.09.2024 №900- х «Про скасування наказу про переведення ОСОБА_2 », яким скасовано наказ ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 01.08.2024 №729-х про його переведення із внесенням змін в його трудову книжку про визнання недійсним запису, зробленого на підставі наказу від 01.08.2024 №729-х із зазначенням дати доступу до роботи з 16.09.2024 на посаді сторожа згідно графіка чергування та доведенням до нього даного наказу.
Також, на відміну від графіку роботи інших сторожів по дільниці «Хуст», Відповідачем, одночасно з його поновленням 16 вересня 2024 року на посаді сторожа, всупереч положенням частини третьої статті 32 КЗпП України (без попередження за 2 місяці про зміну істотних умов праці), йому було змінено та запроваджено новий графік роботи.
Оскільки, після скасування наказу від 01.08.2024 №729-х та поновлення його на посаді сторожа, Відповідачем не було проведено йому виплату належних йому сум середнього заробітку за фактичний час вимушеного прогулу за період з 7 серпня 2024 року по 15 вересня 2024 року включно, то Хустським районним судом у справі №309/4232/24 прийнято рішення від 13 листопада 2024 року, яким задоволено його вимоги та стягнуто з Відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 7 серпня 2024 року до дня його поновлення на посаді сторожа. 
До того ж, даним рішенням встановлено, що діями Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» – незаконним переведенням, невиплатою належних сум заробітної плати призвело до його моральних страждань, порушено його законні права на працю, що призвело до погіршення його стану здоров`я і він змушений був звертатись за медичною допомогою та докладати додаткових зусиль для організації свого життя та у зв`язку з чим судом вирішено стягнути з Відповідача на його користь 10000грн. моральної шкоди.
В подальшому, 1 жовтня 2024 року його ознайомлено з повідомленням №58 від 30 вересня 2024 року (без надання примірника такого), яким повідомлено про наступне його звільнення з посади сторожа на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, яке відбудеться 5 грудня 2024 року у зв`язку зі скороченням чисельності працівників ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» (наказ від 18.09.2024 № 931). При цьому із змістом наказу №18.09.2024 № 931 його ознайомлено не було. 
5 грудня 2024 року наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» №1168-Х від 5 грудня 2024 року «Про звільнення ОСОБА_3 у зв`язку зі скороченням чисельності працівників» його звільнено з роботи з посади сторожа з 5 грудня 2024 року у зв`язку зі скороченням чисельності працівників (п.1 ст.40 КЗпП України).
Також позивач вказує на непроведення з ним повного розрахунку у зв`язку із звільненням з 05.12.2024.
Він вважає, що скорочення чисельності працівників, згідно наказу від 18.09.2024 №931 було безпідставним, формальним (удаваним) та мало на меті бажання роботодавця звільнити його без будь-яких причин та законних підстав на те. Відповідно, його звільнення та наказ ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» №1168-Х від 5 грудня 2024 року «Про звільнення ОСОБА_3 у зв`язку зі скороченням чисельності працівників» є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує його право на працю, гарантоване Конституцією України.
Також вказував, що обставини, пов`язані з протиправними діями Відповідача, пов`язаних із незаконним звільненням, невиплатою належних йому сум заробітної плати, - заподіяли йому погіршення матеріального, фізичного та психоемоційного стану й призвели до моральних страждань, призвели до порушення його законного права на заробітну плату, приниження честі, гідності, ігнорування прав, втрати у зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед колишніх співпрацівників, знайомих, друзів та родичів. 
Окрім того, такі дії призвели до погіршення його стану здоров`я, що підтверджується виписками історії хвороби, надані лікарем первинної медичної допомоги ОСОБА_4 з електронної системи MEDICS, та довідкою КНМ «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради Закарпатської області від 19.08.2024. 
Він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Зважаючи на економічний та військовий стан країни, знецінення національної валюти це є вкрай важко.
Посилаючись на зазначені обставини, просить суд:визнати протиправним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» від 5 грудня 2024 року №1168-Х «Про звільнення ОСОБА_3 у зв`язку зі скороченням чисельності працівників»; поновити його на посаді сторожа в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» з місцем роботи за адресою: АДРЕСА_1 , з дати звільнення ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» на його користь середній заробіток за фактичний час вимушеного прогулу з 5 грудня 2024 року до дня поновлення на роботі; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» на його користь суму понесених ним судових витрат, пов`язаних з розглядом справи; допустити негайне виконання судового рішення в частині його поновлення на посаді сторожа в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» та стягнення на його користь середньомісячного заробітку за вимушений прогул в межах за один місяць.
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 13.01.2025 відкрито провадження справі з викликом сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
31 січня 2025 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не відповідають обставинам об`єктивної дійсності.
Покликається на те, що за вимогами чинного законодавства України підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства або уповноваженого ним органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством. Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається.
Зазначає, що звільнення ОСОБА_5 проведено у повній відповідності з вимогами чинного законодавства. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Вказує на те, що ОСОБА_2 не відповідає жодній із перелічених статтею 40 КЗпПУ категорій окремих осіб, звільнення яких (крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації) не допускається, а тому на нього не розповсюджуються встановлені законодавством гарантії щодо заборони звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Доказів протилежного позивачем не надано.
На виконання вимог частини першої статті ст.49-2 КЗпПУ, ОСОБА_2 , повідомленням про заплановане вивільнення від 30 вересня 2025 року №58, був попереджений про наступне звільнення (з 05 грудня 2024 року) з посади сторожа на підставі пункту 1 ст.40 КЗпПУ. Доказами ознайомлення ОСОБА_2 з повідомленням про наступне вивільнення є: доповідні записки начальника цеху дільниці «Хуст» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були 1 жовтня 2024 року безпосередньо присутні при повідомленні ОСОБА_2 про наступне звільнення та спробі отримати від ОСОБА_2 підпис про ознайомлення із вказаним. Крім того, повідомлення про заплановане вивільнення від 30 вересня 2025 року №58 містить особистий підпис ОСОБА_2 та власноручно проставлену ним дату ознайомлення – 01.10.2024, що свідчить про те, що ОСОБА_2 був повідомлений про наступне звільнення та Відповідачем виконано вимоги ч.1 ст.49-2 КЗпПУ.
Зазначає, що відповідно до ч.3 ст.49-2 КЗпПУ Позивачу одночасно з попередженням про звільнення було запропоновано вакантну посаду в`язальника автомобільних джгутів з посадовим окладом 12000грн.00коп..
Від переведення на вказану посаду ОСОБА_2 відмовився, що підтверджується його записом на повідомленні про заплановане вивільнення від 30 вересня 2025 року №58, вчиненим 5 грудня 2024 року. Інші вакансії, як на день попередження про звільнення, а також протягом двох місяців від дня попередження (що відповідають професії та кваліфікації ОСОБА_2 ) у Відповідача були відсутні, на підтвердження чого надав витяги із штатного розпису ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ».
Таким чином, Відповідач зазначає, що ним було дотримано вимоги законодавства (ст.49-2 КЗпПУ) та запропоновано ОСОБА_2 іншу роботу на цьому ж самому підприємстві – в ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ». Також, зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» із ОСОБА_2 проведено повний розрахунок при звільнення, в тому числі виплачено вихідну допомогу у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Вказане доводиться - Розрахунковим листком за грудень місяць 2024 року; - Відомістю нарахування коштів №135, з якої слідує, що з ОСОБА_2 в день звільнення (05.12.2024 року) проведено повний розрахунок при звільненні.
Також, з Наказу №1168-Х від 5 грудня 2024 року «Про звільнення ОСОБА_3 у зв`язку зі скороченням чисельності працівників» слідує, що ОСОБА_2 в день звільнення був ознайомлений під розписку із наказом та розрахунком, що підтверджується власноручно проставленим Позивачем підписом на вищевказаному Наказі №1168-Х. Власноручно проставленим підписом ОСОБА_2 засвідчив також відсутність претензій та свою згоду із проведеним звільненням та здійсненим розрахунком. 
Звертає увагу на те, що твердження позовної заяви містять відомості, які не пов`язані з процедурою звільнення Позивача. Зокрема, в позовній заяві вказано, що в період з 03.07.2024 по 05.12.2024 «за ініціативи адміністрації ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» працівникам останнього по дільниці «Хуст» було заборонено контактувати (спілкуватись з Позивачем)». Вказував, що такі твердження є голослівними, не доведеними в порядку, визначеному статтями 12, 76-80 ЦПК України, не мають жодного відношення до предмету спору та мають на меті створення у суду негативного враження про сторону Відповідача. Так само, в позовній заяві бездоказово стверджується про «удаваність» скорочення чисельності працівників Відповідача. 
Щодо вимог Позивача про стягнення витрат на правову допомогу, вказав, що заявлене позивачем стягнення суми відшкодування на правову допомогу не відповідає вимогам чинного законодавства, правовим висновкам Верховного Суду і не підлягає задоволенню.
Посилаючись на зазначені у відзиві обставини, просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; судові витрати покласти на Позивача.
Представник позивача Жупан А.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник ОСОБА_9 в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» №05-Х від 3 січня 2020 року «Про прийняття на роботу» позивача прийнято на роботу сторожа з 3 січня 2020 року на ділянку «Хуст» /а.с.39/.
Наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 03.07.2024 №617-Х «Про звільнення ОСОБА_2 » позивача було звільнено з посади сторожа /а.с.53/.
Наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 23.07.2024 №694-Х «Про скасування наказу про звільнення ОСОБА_2 » скасовано наказ ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 03.07.2024 №617-Х «Про звільнення ОСОБА_2 » /а.с.54/.
Наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 01.08.2024 №729-Х «Про переведення ОСОБА_2 », у зв`язку з виробничою необхідністю та керуючись Законом України №2136-Х від 15.03.2022, позивача переведено з посади сторожа на посаду в`язальника автомобільних джгутів /а.с.55/.
19серпня2024 позивач звернувся із заявою до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо проведення позапланової перевірки ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» на предмет дотримання роботодавцем законодавства про працю відносно ОСОБА_2 та законності видання наказів від 01.08.2024 №729-Х «Про переведення ОСОБА_2 » та від 01.08.2024 №729-Х «Про переведення ОСОБА_2 » /а.с.28-30/.
Актом Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 11.09.2024 №ЗХ/ЗК/25387/048, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці встановлено, що ОСОБА_2 наказом ТОВ №729-Х від 01.08.2024 був переведений (без попередньої згоди) з посади сторожа на посаду в`язальника автомобільних джгутів, яка не обумовлена його трудовим договором, чим порушено вимоги ч.1 ст.3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» /а.с. 22-24/.
11 вересня 2024 року Західним міжрегіональним управлінням Державної служби винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЗХ/ЗК/25387/048/П та надано відповідачу строк до 11.10.2024 для усунення виявлених порушень /а.с.61-62/.
16 вересня 2024 позивач отримав листа ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» за №53 від 12.09.2024 та Наказ ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 12.09.2024 №900-х «Про скасування наказу про переведення ОСОБА_2 », яким скасовано наказ ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 01.08.2024 №729-х про переведення ОСОБА_2 із внесенням змін в його трудову книжку про визнання недійсним запису, зробленого на підставі наказу від 01.08.2024 №729-х із зазначенням дати доступу до роботи з 16.09.2024 на посаді сторожа згідно графіка чергування та доведенням даного наказу до ОСОБА_2 /а.с.33-35/.
Наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 18 вересня 2024 року №931 «Про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням чисельності працівників та створення комісії» внесено зміни до штатного розпису ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» з 05.12.2024 Зменшено чисельність працівників у підрозділі – IV.Обслуговуючий персонал: Сторож м.Берегово – 1 штат. одиниця; Сторож, дільниця м. Іршава – 3 штат. одиниці; Сторож, дільниця м. Хуст – 2 штат. одиниці /а.с.41/.
1 жовтня 2024 року позивача ознайомлено з повідомленням №58 від 30 вересня 2024 року, яким відповідач повідомив про наступне його звільнення з посади сторожа на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, яке відбудеться 5 грудня 2024 року, у зв`язку зі скороченням чисельності працівників ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» (наказ від 18.09.2024 №931) /а.с.42/.
Наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» №1168-Х від 5 грудня 2024 року «Про звільнення ОСОБА_3 у зв`язку зі скороченням чисельності працівників» позивача звільнено з роботи з посади сторожа з 5 грудня 2024 року у зв`язку зі скороченням чисельності працівників (п.1 ст.40 КЗпП України) /а.с.43/.
За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України: здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За правилами ч.1, 3 ст.13 ЦПК України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 5 ЦПК України.
Стаття 81 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами згідно зі ст.76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 77-80 ЦПК України.
Згідно зі ст.89 ЦПК України: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України: судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ч.1 ст.2 ЦПК України, ст.129 Конституції України: задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
Відповідно до статті 43Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України: трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно частини другої статті 40 КЗпП України: звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Частиною другою статті 40 КЗпП Українивизначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Порядок вивільнення працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва іпраці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі встановлено статтями42,49-2 КЗпП України.
Згідно зі статтею 42 КЗпП України: при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Правила статті 42 КЗпП України щодо врахування переважного права залишення на роботі, підлягають застосуванню, якщо відбувається часткове (не повне) скорочення рівнозначних (однотипних) посад, тобто частина посад скорочується, частина - ні, що дає можливість порівняти кваліфікацію та продуктивність праці працівників на рівнозначних (однотипних) посадах, які підлягають скороченню. У такому випадку переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам із урахування інших підстав, перелічених у частині другій статті 42 КЗпП України
Тлумачення статті 42 КЗпП України дає підстави для висновку, що переважне право на залишення на роботі при скороченні однорідних професій та посад визначається кваліфікацією і продуктивністю праці. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України, а також якщо це передбачено законодавством України. Застосування положень статті 42 КЗпП України можливе серед всіх працівників, які обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади.
У розумінні частин першої та другої статті 49-2 КЗпП України порівняння продуктивності праці і кваліфікації працівників має проводитись роботодавцем на початку процедури скорочення, а якщо точніше, то перед попередженням конкретного працівника про наступне вивільнення /постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №761/25605/17.
У першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці. Для такої перевірки повинні досліджуватися документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо. Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені у частині другій статті 42 КЗпП України. Також для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом виготовлення довідки у довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. Тобто ці обставини повинен з`ясовувати сам роботодавець, приймаючи відповідне рішення /постанови Верховного Суду від 27 вересня 2021 року у справі №452/2056/18, від 30 серпня 2022 року у справі №285/689/21, від 20 серпня 2018 року у справі №537/1621/17/.
Так, судом встановлено, що наказом ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» від 18 вересня 2024 року №931 «Про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням чисельності працівників та створення комісії» внесено зміни до штатного розпису ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» з 05.12.2024. Зменшено чисельність працівників у підрозділі – IV.Обслуговуючий персонал: Сторож м.Берегово – 1 штат. одиниця; Сторож, дільниця м. Іршава – 3 штат. одиниці; Сторож, дільниця м. Хуст – 2 штат. одиниці /а.с. 41/.
Згідно пункту 2 та 3 наказу №931 від 18.09.2024 створено комісію для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця та вказано строк до 23.09.2024 для визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення та подання протоколу на затвердження.
З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що станом на дату винесення наказу №931 від 18.09.2024 посада сторожа, яку обіймав позивач, не була єдиною в ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ».
Водночас суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач вчинив дії щодо порівняння кваліфікації і продуктивності праці ОСОБА_2 з іншими працівниками цієї ж посади, а також перевірку того, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі.
Відповідач не довів, що у спірних правовідносинах ним перевірялась кваліфікація і продуктивність праці працівників, які займали однорідні з позивачем посади на підприємстві, як і не доведено те, що позивач мав нижчу кваліфікацію і продуктивність праці у порівнянні з тими працівниками, які були залишені на посаді сторожа ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ» замість позивача. 
Наведене, в сукупності з наявними у справі доказами, вказує на те, що дії відповідача, наслідком яких було звільнення ОСОБА_2 , містять ознаки дискримінації останнього та ставить під сумнів об`єктивність скорочення чисельності працівників та у зв`язку з цим – внесення наказом №931 від 18.09.2024 змін до штатного розпису, а відтак – звільнення позивача з роботи, наказом від 5 грудня 2024 року №1168-Х у зв`язку зі скороченням чисельності працівників - є незаконним.
Статтею 235 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі №6-33цс14 вказано, що «звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України: у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України та статті 240-1 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом».
Таким чином, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та кожний доказ окремо, встановивши відсутність реальних змін в організації виробництва і праці, звільнення позивача з порушенням вимог ст.42 та ч.2 ст.49-2 та КЗпП України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» від 5 грудня 2024 року №1168-Х «Про звільнення ОСОБА_3 у зв`язку зі скороченням чисельності працівників» та поновлення позивача на посаді сторожа в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» з місцем роботи за адресою: АДРЕСА_1 , з дати звільнення підлягають задоволенню.
В зв`язку з цим, підлягає задоволенню і похідна вимога про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
За змістом частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України: при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.32 Постанови №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів`у випадку стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням… - він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.
Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно з пунктом 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно із графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Так, згідно довідки ТОВ «Берег-Кабель ГмбХ`від 19 грудня 2024 року №78 /а.с.44/ сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 за жовтень та листопад 2024 року склала всього 35172грн.17коп., а саме: у жовтні 2024 року – 12000грн.00коп. та у листопаді 2024 року – 23172грн.17коп.. Середньоденний заробіток склав 799грн.37коп. /12000грн.00коп. + 23172грн.17коп./ : /23 р.дн. + 21 р.дн./. Середньомісячна кількість робочих днів у жовтня 2024 року та листопаді 2024 року становить 22 робочі дні /23 р.дн. + 21 р.дн./ : 2 міс./. Середньомісячний заробіток склав 17586грн.14коп. /799грн.37коп. /середньоденний заробіток/ x 22 /середньомісячна кількість робочих днів/.
Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача за період з 05.12.2024 по 31.03.2026 включно /338робочих днів/ становить 270187грн.06коп, із розрахунку: 799грн.37коп. х 338 робочих днів.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити в цій частині позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.12.2024 по 31.03.2026 включно в сумі 270187грн.06коп, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.
У відповідності до положень ст.235 КЗпП України та п.2,4 ч.1 ст.430 ЦПК України: допустити негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць в розмірі 17586грн.14коп. /без урахування податків та зборів/.
Відповідно до ст.141 ЦПК України: з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 3130грн.46коп. /968грн.96коп. за задоволену вимогу немайнового характеру та 2161грн.50коп. за задоволену вимогу майнового характеру, з урахуванням положень ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з огляду на подачу позову в електронній формі).
Крім того, згідно ч.8 ст.141 ЦПК України: розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Враховуючи, що представник позивача зробив відповідну заяву щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд може вирішити дане питання вже після ухвалення рішення по суті позовних вимог відповідно до приписів ст.270 ЦПК України.
Керуючись ст.12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355, 430 ЦПК України, ст.40, 42, 49-2, 235 КЗпП України, суд  
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 /, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1 /місце знаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 /, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» /місце знаходження: 90202, м.Берегово Закарпатської області, вулиця Б.Хмельницького, будинок №96; ЄДРПОУ 33476189/ про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» від 5 грудня 2024 року №1168-Х «Про звільнення ОСОБА_3 у зв`язку зі скороченням чисельності працівників».
Поновити ОСОБА_2 на посаді сторожа в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» на ділянку «Хуст», з 5 грудня 2024 року.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 270187грн.06коп. /без урахування податків та зборів/.
Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 з 5 грудня 2024 року на посаді сторожа в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» на ділянку «Хуст».
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць в розмірі 17586грн.14коп. /без урахування податків та зборів/.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Кабель ГмбХ» на користь держави судовий збір в сумі 3130грн.46коп..
Повне судове рішення складено 9 квітня 2026 року.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Хустського 
районного суду:  Лук`янова О.В.