ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 640/18916/22
адміністративне провадження № К/990/53218/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Юрченко В.П.,  Ханової Р.Ф., 

за участю секретаря судового засідання - Загороднього А.А.,
учасники справи:
представник позивача - Кузьмік Д.В., 
представник відповідача - Черчелюк Д.О.
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.07.2025 (суддя Дмитрієв В.С.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 (судді: Ключкович В.Ю. (головуючий), Беспалов О.О., Парінов А.Б.) у справі №640/18916/22 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (далі - позивач, Товариство, ПАТ «АКБ «Капітал») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 01.10.2021 № 733040412, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 1 403 604 175,00 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно, оскільки податкові декларації з податку на прибуток за 2019 рік та І квартал 2020 року подані до контролюючого органу особою, яка не мала повноважень діяти від імені ПАТ «АКБ «Капітал». Крім того, вказані декларації містили некоректні дані фінансових показників діяльності банківської установи.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.07.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025, у задоволенні позову відмовлено.
4. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що фактично позивачем не заперечується наявність розбіжностей між задекларованими різницями, які виникають відповідно до Податкового кодексу України, податкових декларацій (р.3) з податку на прибуток, поданих платником за 2020 та 2021 роки. При цьому позивачем не було подано до контролюючого органу уточнюючі розрахунки до вищенаведених податкових декларацій, що свідчить не вчинення усіх залежних від позивача заходів задля дотримання вимог податкового законодавства.
Посилання позивача про подання декларацій неуповноваженою особою суди відхилили з посиланням на те, що у спірних правовідносинах під час подання податкових декларації від 27.02.2020 та від 06.04.2020 керівник ПАТ «АКБ «Капітал» ОСОБА_1 виступав уповноваженим представником платника податку.
Також суд апеляційної інстанції вказав, що проведення перевірки та прийняття рішень є визначенням суми грошових зобов`язань платника податку, врегульоване главою 4 Податкового кодексу України, та не обмежується введенням щодо банку будь - яких процедур.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.07.2025, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «АКБ «Капітал».
6. Касаційний розгляд справи проведено в судовому засіданні відповідно до статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 01.10.2021 №67089/Ж5/26-15-04-12/13486837, оформленого за результатами проведеної камеральної перевірки ПАТ «АКБ «Капітал» з питань дотримання вимог податкового законодавства, податкової звітності з податку на прибуток за півріччя 2021 року.
Під час проведення перевірки були встановлені наступні порушення.
Позивачем при поданні звітної податкової декларації з податку на прибуток за півріччя 2021 року (від 05.08.2021 №33165629) допущено порушення вимог пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, а саме встановлено розбіжності між задекларованим фінансовим результатом до оподаткування в р.02 (-1 289 570 465 грн) згідно податкової декларації з податку на прибуток (від 05.08.2021 №33165629) та р.2290 (4 424 000 грн) згідно звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за півріччя 2021 року (від 05.08.2021 №9220402924) у сумі 1 293 994 465 грн.
Також при поданні звітної податкової декларації з податку на прибуток за півріччя 2021 року (від 05.08.2021 №33165629) платником допущено порушення вимог пп.140.4.4 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України, а саме встановлено розбіжності між задекларованими різницями, які виникають відповідно до Податкового кодексу України р. 03 податкової декларації з податку на прибуток за півріччя 2021 року (від 05.08.2021 №33165629) і р. 3.2.4 додатку РІ (від 05.08.2021 №33165630) до декларації - сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (-114 033 710 грн) та р. 04 ( 0 грн) - податкова декларація з податку на прибуток за 2020 рік не подана, що призвело до заниження об`єкта оподаткування у сумі 4 424 000 грн, та податку на прибуток, нарахованого за результатами останнього (звітного) податкового періоду у сумі 796 320 грн.
На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 01.10.2021 №733040412 про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1 403 604 175,00 грн.
Позивачем оскаржено вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.
Рішенням від 27.09.2022 №117/3-16199-00-06-01-06-0306, Державною податковою службою України податкове повідомлення-рішення від 01.10.2021 №733040412 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «АКБ «Капітал» (ідентифікаційний код 13486837; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) зареєстровано як юридична особа 31.10.1991.
20.07.2015 Постановою Правління Національного банку України за №466/БТ ПАТ «АКБ «Капітал» віднесено до категорії неплатоспроможних.
20.07.2015 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №140 запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «АКБ «Капітал» строком на три місяці.
29.10.2015 Постановою Правління Національного банку України за №753 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «АКБ «Капітал».
29.10.2015 рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 195 припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал». Розпочато процедуру ліквідації по 29.10.2017 включно, призначено ліквідатора.
В подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.03.2018 у справі №826/15723/17, частково зміненого постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 та залишеною без змін постановою Верховного Суду від 11.06.2019, скасовано вищезазначені рішення Правління Національного банку України та виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 у справі №640/5843/19 (набрало законної сили 02.07.2024) встановлені наступні обставини.
Протоколом засідання спостережної ради ПАТ «АКБ «Капітал» № 20/03 від 20.03.2019 вирішено призначити ОСОБА_1 на посаду Голови Правління ПАТ «АКБ «Капітал», зобов`язано Голову Правління ОСОБА_1. надати Раді на розгляд та затвердження організаційну структуру в строк до 01.05.2019.
21.03.2019 на виконання рішення суду у справі № 826/15723/17 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Сорокою Валерієм Миколайовичем було вилучено запис щодо перебування ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» в процесі припинення з 12.03.2019 та зареєстровано відомості про нового керівника ОСОБА_1.
17.10.2019 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на офіційному сайті було розміщено інформацію про те, що виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 15.10.2019 № 2628 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» строком на один рік з 30.10.2019 до 29.10.2020 включно. Повноваження ліквідатора ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» делеговано Білій І.В. строком на один рік з 30.10.2019 до 29.10.2020 включно.
Після березня 2019 року іншої постанови Національного банку України щодо ліквідації ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» прийнято не було.
Також рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 у справі №640/5843/19, яке набрало законної сили 02.07.2024, визнано протиправними дії та скасовано реєстраційні дії щодо зміни керівника та місцезнаходження ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», які вчинені державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Сорокою Валерієм Миколайовичем 21.03.2019 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
При цьому суди також встановили, що з наявних в матеріалах справи витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.08.2018 вбачається, що керівником позивача була ОСОБА_4, юридична адреса - м. Київ, вул. Хорива, 11а; станом на 25.03.2019 керівник - ОСОБА_1, юридична адреса: м. Донецьк, вул. Артема, 163.
Згідно з податковою декларацією від 27.02.2020 з податку на прибуток підприємства за 2019 рік за підписом керівника (уповноваженої особи) ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» ОСОБА_1 у рядку «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначених за правилами бухгалтерського обліку» зазначено: 18 915 000 грн, у рядку 03 РІ «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України» (+,-) показників не зазначено.
Згідно з податковою декларацією від 06.04.2020 з податку на прибуток підприємства за І квартал 2020 року за підписом керівника (уповноваженої особи) ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» ОСОБА_1 у рядку «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначених за правилами бухгалтерського обліку» показників не зазначено, у рядку 03 РІ «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України» (+,-) показників не зазначено.
В подальшому на виконання вимог Закону України від 13.05.2020 №590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 10.08.2020 прийнято рішення №1484 «Про продовження процедури виведення ПАТ «АКБ «Капітал» з ринку і призначення уповноваженої особи», згідно з яким вирішено продовжити процедуру виведення ПАТ «АКБ «Капітал» з ринку із урахуванням вимог вказаного Закону та відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону щодо здійснення ліквідаційної процедури системно важливого банку забезпечуючи виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів; призначити уповноваженою особою Фонду на продовження процедури виведення ПАТ «АКБ «Капітал» з ринку провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків ОСОБА_4. та делегувати останній повноваження, що визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52і, 53 Закону; доручено Уповноваженій особі Фонду забезпечити внесення змін щодо уповноваженої особи Фонду як керівника ПАТ «АКБ «Капітал» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.28).
Згідно з податковою декларацією від 04.08.2021 з податку на прибуток підприємства за півріччя 2021 року за підписом керівника (уповноваженої особи) Банку ОСОБА_4 у рядку «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначених за правилами бухгалтерського обліку» зазначено: 1293994211, у рядку 03 РІ «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України» (+,-) зазначено: -114033710 грн.
Також згідно з податковою декларацією від 09.11.2021 з податку на прибуток підприємства за три квартали 2021 року за підписом керівника (уповноваженої особи) Банку ОСОБА_4 у рядку «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначених за правилами бухгалтерського обліку» зазначено: 1673946169, у рядку 03 РІ «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України» (+,-) зазначено: -114033710 грн.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій контролюючий орган зазначив неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, передбаченому пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що судами попередніх інстанцій не враховані висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 18.04.2018 у справі № 910/8132/17 та від 10.12.2019 у справі № 925/698/16, у контексті того, що правочини (у тому числі подача неправдивої/неповної звітності до органів податкового контролю) вчинені іншими суб`єктами, окрім Фонду та/або уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації у неплатоспроможному банку є нікчемними.
Скаржник вказує, що за приписами частини 3 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними. Тлумачення цієї статті висвітлено у висновках Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/8132/17 та №925/698/16.
Також у перехідних та прикінцевих положеннях Закону України від 13.05.2020 №590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб покладено обов`язок:
1) здійснити (продовжити) процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, ліквідацію банків відповідно до Закону України «Про систему гарантуванням вкладів фізичних осіб», підстави (індивідуальні акти) для початку тимчасової адміністрації, ліквідації яких було визнано протиправними (незаконними) та скасовано до дня набрання чинності цим Законом;
2) здійснювати ліквідацію банку, процедура ліквідації якого була розпочата або продовжена до дня набрання чинності цим Законом, з дотриманням вимог цього Закону щодо здійснення ліквідаційної процедури системно важливого банку;
3) забезпечувати з урахуванням вимог цього Закону організацію роботи щодо вжиття заходів для забезпечення задоволення вимог кредиторів до банку/відшкодування заподіяної шкоди (збитків) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для подальшого спрямування кредиторам (колишнім кредиторам) банку, процедура ліквідації якого була розпочата до дня набрання чинності цим Законом.
Таким чином, на переконання скаржника, з урахуванням специфіки Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та висновків Великої Палати Верховного Суду у наведених вище постановах суди попередніх інстанцій залишили поза увагою, та неналежно дослідили обставини того, що правочин (зокрема подання декларації неуповноваженою особою ( ОСОБА_2 ) до податкових органів) - після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемним.
9. Контролюючим органом надано відзив на касаційну скаргу ПАТ «АКБ «Капітал», в якому відповідач наголошує на правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій, у зв`язку з чим просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій просить залишити без змін. 
При цьому наголошує на тому, що посилання у касаційній скарзі на постанови Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/8132/17 та № 925/698/16 є недоречним, оскільки спірні правовідносини та правовідносини щодо яких були зроблені відповідні висновки у наведених справах не є подібними.
Основною тезою ПАТ «АКБ Капітал» в касаційній скарзі є те, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону про гарантування вкладів), (справа №925/698/16).
Однак контролюючий орган вважає дане посилання помилковим.
Податкова декларація це форма податкової звітності, тобто звітний документ публічно-правового характеру. Згідно пунктів 49.1 та 49.2 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлених Податковим кодексом України строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. 
Натомість відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 Цивільного кодексу України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 205 Цивільного кодексу України).
Отже ототожнення поняття «податкової декларації» та «правочину» є підміною правової природи документа та порушення принципу юридичної визначеності.
Хибними є і твердження ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», що судами попередніх інстанцій не було досліджено обставини того, що податкова декларація подавалася, на думку позивача, неуповноваженою на це особою. З наявних в матеріалах справи витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців судами було встановлено, що станом на 15.08.2018 керівником позивача була ОСОБА_4, а станом на 25.03.2019 керівником є ОСОБА_1. 
Таким чином, у спірних правовідносинах під час подання податкових декларації від 27.02.2020 та від 06.04.2020 керівник ПАТ АКБ «Капітал» ОСОБА_1 виступав уповноваженим представником платника податку.
Відповідач звертає увагу також на те, що контролювати погодження керівників комерційний банків контролюючий орган не уповноважений, а внесення змін до ЄДР не є функцією контролюючого органу, оскільки такі дії вчиняються на те уповноваженими особами банку чи інших органів. Тому, на час подання звітності, щодо якої на той час не було ніяких обмежень у її поданні до контролюючого органу і дії керівника банку не були визнані протиправними на час подання звітності, тому контролюючим органом використано для перевірки належну звітність, яка на даний час є прийнятою до контролюючого органу і не визнана такою, що не підлягає перевірці.
ПОЗИЦІЯ СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої і апеляційної інстанцій
10. Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального права у спірних правовідносинах та дотримання процесуального права, Верховний Суд виходить з наступного.
11. Спірним у цій справі є правомірність повідомлення - рішення від 01.10.2021 № 733040412, що було прийнято за результатами проведеної камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток за 1 півріччя 2021 року.
Основним доводом позивача як в позовній заяві так і в апеляційній та касаційний скаргах є те, що податкові декларації від 27.02.2020 та від 06.04.2020, які містили некоректні дані, що і призвели до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, були подані неуповноваженою на це особою, громадянином ОСОБА_3 , який не являвся ані уповноваженою особою на здійснення ліквідації в ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», ані особою, діяльність якої було погоджено з Національним банком України, як щодо керівника банківської установи ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ». Позивач вважає правочини (у тому числі подача неправдивої/неповної звітності до органів податкового контролю) вчинені іншими суб`єктами, окрім Фонду та/або уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації у неплатоспроможному банку є нікчемними, що чітко визначено приписами частини третьої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наведені висновки на переконання позивача відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду наведеній у справах № 910/8132/17 та №925/698/16.
Суди попередніх інстанцій наведені твердження позивача відхилили з посиланням на їх помилковість, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Відповідно до пункту абзацу першого частини першої статі 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).
Колегія суддів наголошує, що нікчемними в силу вищевказаного Закону є виключно правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 205 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень пунктів 36.1 -36-3 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (пункт 46.1 статті 46 Податкового кодексу України).
Пунктом 46.2 статті 46 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу. Фінансова звітність, що складається та подається відповідно до цього пункту платниками податку на прибуток та неприбутковими підприємствами, установами та організаціями, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації) та її невід`ємною частиною.
Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1 статті 49 Податкового кодексу України). Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (пункт 49.2 статті 49 Податкового кодексу України). 
Отже податкова декларація це документ податкової звітності, яку платник зобов`язаний подавати до контролюючого органу у встановлені строки. Такий обов`язок є безумовним і першочерговим.
Таким чином, податкова звітність та правочин є різними правовими категоріями, мають різну мету та регулюються різними галузями права (податковим та цивільним відповідно); правочин базується на рівності сторін та свободі договору (вчиняти чи не вчиняти вирішує особа, що є її правом), тоді як податкова звітність - це імперативний обов`язок, який встановлений державою, та який має бути виконаний особою (платником податків). 
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що податкова звітність (податкова декларація) не є правочином, а відповідно не може бути нікчемною в силу приписів частини третьої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Таким чином посилання позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду наведені у справах № 910/8132/17 та №925/698/16 (господарська юрисдикція) є неревалентними до спірних правовідносин, 
Щодо доводів позивача в частині некоректності (неповноти, недостовірності) даних податкових декларацій від 27.02.2020 та від 06.04.2020, що були подані ОСОБА_3 , Суд зазначає наступне.
Відповідно до положень пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
У разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період (пункт 50.3 статті 50 Податкового кодексу України).
Тобто платник самостійно виявивши помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації. Крім того, платник також може подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся.
Як встановлено судами, позивач не заперечує наявність розбіжностей між задекларованими різницями, які виникають відповідно до Податкового кодексу України у р.3 податкових декларацій з податку на прибуток від 27.02.2020 та від 06.04.2020, однак до контролюючого органу уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємства у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкових декларацій позивачем не надсилались. Зазначені обставини позивачем були підтверджені також у судовому засіданні від 19.11.2025 під час судового розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
З урахуванням вказаного наведені доводи позивача щодо некоректності даних податкових декларацій, що і призвели до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, не заслуговують на увагу, оскільки позивач був зобов`язаний самостійно скоригувати такі дані шляхом подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій. 
Відносно доводів ПАТ «АКБ «Капітал», що податкові декларації від 27.02.2020 та від 06.04.2020 були подані неуповноваженою на це особою, громадянином ОСОБА_3 , який не являвся ані уповноваженою особою на здійснення ліквідації в ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», ані особою, діяльність якої було погоджено з Національним банком України, як щодо керівника банківської установи ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», Суд зазначає наступне.
За змістом пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Відповідно до пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Відповідно до підпункту 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.
Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки платника податку.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Згідно з податковою декларацією від 27.02.2020 з податку на прибуток підприємства за 2019 рік за підписом керівника (уповноваженої особи) ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» ОСОБА_1. у рядку «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначених за правилами бухгалтерського обліку» зазначено: 18 915 000 грн, у рядку 03 РІ «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України» (+,-) показників не зазначено.
Згідно з податковою декларацією від 06.04.2020 з податку на прибуток підприємства за І квартал 2020 року за підписом керівника (уповноваженої особи) ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» ОСОБА_1 у рядку «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначених за правилами бухгалтерського обліку» показників не зазначено, у рядку 03 РІ «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України» (+,-) показників не зазначено.
Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV), який передбачає, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 755-IV, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно наявних в матеріалах справи витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.06.2018 (а.с. 29-34) вбачається, що керівником позивача була ОСОБА_4, юридична адреса - м. Київ, вул. Хорива, 11а, проте вже станом на 25.03.2019 (а.с. 35-41) керівником був ОСОБА_1, юридична адреса: м. Донецьк, вул. Артема, 163.
Суд також звертає увагу, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.06.2018 (наявний в матеріалах справи, а.с. 43-49) станом на 05.11.2020 керівником ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» також був ОСОБА_1. Станом на 12.02.2021 керівником ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» вказано Білу Ірину Володимирівну (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.02.2021, а.с. 42).
Отже під час подання податкових декларацій від 27.02.2020 та від 06.04.2020 ОСОБА_1 був керівником ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», мав повноваження щодо подання звітності та електронний підпис якого був чинним, що підтверджується інформацією наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Крім того, в позовній заяві позивач також підтверджує, що у період з 21.03.2019 до 12.02.2021 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не значилась як керівник ПАТ «АКБ «Капітал». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» Біла І.В. почала діяти лише з 12.02.2021. Наведене підтверджується і випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.02.2021 (а.с. 42).
З урахуванням наведеного, доводи позивача, що декларації від 27.02.2020 та від 06.04.2020 були подані неуповноваженою на це особою не знаходять свого підтвердження.
Щодо не погодження ОСОБА_3 . Національним банком України як керівника банківської установи ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» то суд першої інстанції правильно зазначив, що у спірних правовідносинах позивач виступав як платник податку, що не вимагає від контролюючого органу встановлювати обставини щодо дотримання процедури погодження керівника позивача з Національним Банком України.
Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач наголошуючи про недотримання процедури призначення керівника банківської установи, не вказує та не надає доказів, що ним оскаржувалось таке призначення, зокрема і в судовому порядку.
Щодо Закону України від 13.05.2020 №590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» в контексті вчинення ОСОБА_1 дій щодо неплатоспроможного банку з точки зору настання юридичних наслідків, то як правильно зазначив суд апеляційної інстанції предметом розгляду даної справи є виключно відповідність прийнятого контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вимогам податкового законодавства.
Крім того, вказаний Закон прийнято 13.05.2020, який набрав законної сили 23.05.2020, тобто вже після подання декларації від 27.02.2020 та від 06.04.2020. 
Колегія суддів не надає оцінки висновкам судів щодо не доведеності позивачем наявності процедурних порушень при проведенні спірної перевірки, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки касаційна скарга не містить з цього приводу жодних доводів та обґрунтувань.
12. Враховуючи, що позивач не заперечує наявність розбіжностей між задекларованими різницями, які виникають відповідно до Податкового кодексу України р.3 податкових декларацій з податку на прибуток, які самостійно позивачем усунені не були (уточнюючі розрахунки не подавались), колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про обґрунтованість та правомірність прийняття контролюючим органом оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення - рішення від 01.10.2021 № 733040412.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
13. Наведене вище у сукупності дає підстави вважати, що судами першої апеляційної інстанцій повно та всебічно встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів сторін. 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій. 
14. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.07.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 слід залишити без задоволення.
15. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.07.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 у справі №640/18916/22 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанову в повному обсязі складено 10.06.2026.

Судді	І.Я.Олендер В.П. Юрченко   Р.Ф. Ханова