Справа № 141/333/26
Провадження №3/141/113/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року с-ще Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 1 відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 648571 від 24.04.2026, складеного інспектором відділення поліції № 3 (смт Іллінці) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Бець В.В. відносно ОСОБА_1 , 24.04.2026 09:05:00 с-ще Оратів, вул. Вишнева (Терешкової), 24.04.2026 о 09:05 год водій ОСОБА_1 в с-щі Оратів Вінницького району Вінницької області по вул. Вишнева керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest», що підтверджується тестом № 4213 від 24.04.2026. Результат огляду становить 0,24‰.
Дії  ОСОБА_1  кваліфіковано як порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
25.06.2026 до суду надійшло клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Панасюк Н.А. від 24.06.2026 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Зокрема, адвокат Панасюк Н.А. зазначає, що фабула ст. 130 КУпАП охоплює відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, обов`язковою умовою, за якою настає відповідальність за ст. 130 КУпАП, є факт наявності стану алкогольного сп`яніння. Таким чином, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Так, згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі по тексту – Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 
Разом з тим, захисник зазначає, що відповідно до інструкції приладу «Драгер 6810», він має похибку при вимірюванні до 0,50 мг/л 1,7% виміряного значення в залежності від того, яке значення вище. Натомість, працівниками поліції було констановато той факт, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`янання без врахування Віденської конвенції про дорожній рух, а також того, що прилад «Драгер 6810» має похибку, а тому вони дійшли помилкого переконання, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Зокрема, згідно відомостей тесту № 4213 від 24.04.2026 приладу «Alcotest Drager 6810» огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився 24.04.2026 о 08:57 при температурі повітря +13,0 С, результат огляду становить 0,24‰.
Адвокат Панасюк Н.А. вказує, що 24.04.2026 ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає покази приладу «Драгер 6810» помилковими.
Окрім того, 15.06.2026 адвокатом було отримано відповідь з Вінницького обласного центру з гідрометеорології, згідно якої за даними спостереження метеостанції Липовець, що найближча до селища Оратів Вінницького району Вінницької області, 24.04.2026 о 09:00 год температура повітря була + 5,6 С.
Таким чином, враховуючи, що прилад «Alcotest Drager 6810» показав температуру повітря + 13 С, а в дійсності температура повітря була максимум +5,6 С, адвокат Панасюк Н.А. вважає, що прилад «Alcotest Drager 6810» мав технічну несправність, яка й призвела до помилкового результату огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Окрім того, адвокат Панасюк Н.А. зазначає, що на адвокатський запит працівниками поліції не було надано доказів того, що прилад «Alcotest Drager 6810» перебував у справному стані, мав відповідні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, а тому просить суд визнати тест № 4213 приладу «Alcotest Drager 6810» від 24.04.2026 недопустимим доказом у справі.
Поряд з цим, адвокат Панасюк Н.А. зауважує, що з відеозапису, який міститься в матеріалах справи не убачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а ознаки алкольного сп`яніння, встановлені працівниками поліції, не відповідають дійсності, оскільки під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання працівників поліції, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці. Зокрема, із оглянутого відеозапису не вбачається тремтіння рук, мова ОСОБА_1 є чітка і зрозуміла, а його поведінка повністю відповідає обстановці.
На підставі викладеного, адвокат Панасюк Н.А. вважає, що справа підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні 25.06.2026 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому не погоджувався з результатами проведеного працівниками поліції огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак працівники поліції не пропонували йому проти повторний огляд на визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Подане клопотання адвоката Панасюк Н.А. від 24.06.2026 ОСОБА_1 підтримав, просив суд його задовольнити та не притягувати його до адміністративної відповідальності.
Адвокат Панасюк Н.А. подане клопотання від 24.06.2026 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення також підтримала у повному обсязі з мотивів та підстав, викладених у клопотанні, просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Панасюк Н.А., розглянувши клопотання від 24.06.2026 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та матеріали справи № 141/333/26, доходить наступних висновків.
Частиною 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючимив автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ст. ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. 
У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно пункту 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту – Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналіз об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі зазначеної категорії підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у особи, яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, факт перебування особи в стані сп`яніння або факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин та доказів, які підтверджують ці обставини, поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Зокрема, як вбачається з ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Згідно п.п. 2, 3, розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Також відповідно до вимог п.п. 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП України.
Аналогічні норми передбачені й Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі по тексту – Порядок). 
Так, згідно п.п. 3-7 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. 
Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. 
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. 
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, системний аналіз наведених положень законодавства дає підстави стверджувати про те, що поліцейський спочатку зобов`язаний здійснити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), зокрема за допомогою спеціального технічного приладу «Drage Alcotest 6810» на місці зупинки транспортного засобу, та, в разі відмови водія від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу чи незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, водій доставляється в заклад охорони здоров`я.
Також суд зазначає, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом, а об`єктивною стороною є керування транспортними засобами водієм в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова водія, який керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю лише прямого умислу.
Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Згідно із п. п. 4, 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, а тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені здійснені інспекторами патрульної поліції відеозаписи події, яка відбулась 24.04.2026, та які долучено до матеріалів справи.
Так, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів убачається, що зазначеними відеозаписами зафіксовано зупинку транспортного засобу «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням водієм п. 21.11. «б» ПДР України (порушення правил перевезення дітей). В подальшому, в ході спілкування із ОСОБА_1 , у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погодився.
За наслідками проведеного огляду газоаналізатором «Alcotest Drager 6810» було зафіксовано результат 0,24 проміле алкоголю в повітрі, що видихається.
Однак, в подальшому відеозаписами не зафіксовано пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 пройти повторний огляд на визначення стану сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я з метою підтвердження або спростування перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, незважаючи на відносно невеликий показник (0,24 ‰ алкоголю в повітрі, що видихається) та заперечення водія щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів судом установлено, що ознаки алкольного сп`яніння, встановлені працівниками поліції, не відповідають дійсності, оскільки під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання працівників поліції, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці. Зокрема, із оглянутого відеозапису не вбачається тремтіння рук, мова ОСОБА_1 є чітка і зрозуміла, а його поведінка повністю відповідає обстановці.
Отже, із досліджених в судовому засіданні відеозаписів убачається, що працівники поліції в безальтернативній формі після огляду ОСОБА_1 з використанням приладу «Alcotest Drager 6810»  одразу повідомили останньому, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому жодним чином не роз`яснили право ОСОБА_1 згідно ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу I Інструкції № 1452/735 можливість пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, для усунення будь-яких сумнівів щодо спростування або підтвердження перебування його в стані алкогольного сп`яніння.
В той же час, згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Поряд з цим, суд враховує, що у ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух, ратифікованої Українською РСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, зазначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається, тобто 0,25 проміле.
Також пунктом 4 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Зокрема, суд приймає до уваги доводи адвоката Панасюк Н.А. стосовно допустимості показів «Alcotest Drager 6810», оскільки, як установлено судом, дійсно має місце невідповідність температури, зафіксованої у роздруківці з приладу «Alcotest Drager 6810», а саме у тесті № 4123 від 24.04.2024.
Так, як убачається з інформації, що міститься у тесті № 4213 приладу «Alcotest Drager 6810» від 24.04.2026, температура повітря 24.04.2026 становила +13,0 С, натомість згідно інформації, наданої Вінницьким обласним центром з гідрометеорології № 9992 02-695/992-03 від 15.06.2026, за даними спостереження метеостанції Липовець, що найближча до селища Оратів Вінницького району Вінницької області, температура повітря 24.04.2026 09:00 год становила + 5,6 С.
Наведене свідчить про те, що прилад «Alcotest Drager 6810» вказував на температуру повітря +13,0 C, тобто значно вищу температуру, яка була зафіксована в даному регіоні, що, в свою чергу, може свідчити про технічну несправність або порушення умов експлуатації приладу, яке могло прямо вплинути на точність результату. 
Окрім цього, з опису типу газоаналізаторів Alcotest…, Interlock XT для Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, Інструкції з експлуатації газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" вбачається, що метрологічні характеристики газоаналізаторів Alcotest 6820 виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) відповідають вимогам стандарту EN 15964:2011 (прийнятий в Україні як ДСТУ EN 15964:2018 Прилади неодноразового використання для виявлення алкоголю у видихуваному повітрі). Значення метрологічних характеристик такі:
- діапазон вимірювання масової концентрації етанола у видихуваному повітрі - від 0 до 2,5 мг/дм3 (масова концентрація етанола в крові - від 0 до 5 ‰);
- границі допустимої похибки в робочих умовах:
для масової концентрації етанола у видихуваному повітрі: абсолютна похибка ± 0,02 мг/дм3 - в діапазоні від 0 до 0,2 мг/дм3; відносна похибка ± 10% - в діапазоні понад 0,2 мг/дм3; 
для масової концентрації етанола в крові: абсолютна похибка ± 0,04 ‰ в діапазоні від 0 до 0,4 ‰; відносна похибка ± 10 ‰ в діапазоні понад 0,4 ‰.
Таким чином, за результату вимірювання 0,24 ‰ допустима абсолютна похибка становить ± 0,04 ‰. Тому з урахуванням абсолютної похибки ± 0,04 ‰ результат міг би становити від 0,20 до 0,28 ‰. А розраховувати вміст алкоголю в крові людини за виміряним вмістом алкоголю у видихуваному повітрі можна за співвідношенням: масова концентрація парів етилового спирту в повітрі 1 мг/дм3 відповідає вмісту алкоголю в крові 2,1 ‰. 
У відповідності з п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Отже, з урахуванням абсолютної похибки ± 0,04 ‰ результат огляду міг би становити 0,20 проміле алкоголю в повітрі, яке видихається, що, в свою чергу, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на вказане, доводи адвоката Панасюк Н.А. в означеній частині відповідають обставинам справи та підтверджуються наявними доказами у справі № 141/333/26, а тому судом приймаються до уваги.
Таким чином, належні та допустимі докази того, що мав місце один з найважливіших елементів складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме дійсне перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, у матеріалах справи № 141/333/26 відсутні.
У зв`язку з наведеним, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 648571 від 24.04.2026 та усі інші складені документи, а саме: тест № 4213 приладу «Alcotest Drager 6810» від 24.04.2026, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія у заклад охорони здоров`я КНП «Іллінецька міська лікарня» від 24.04.2026 та диски з відеозаписами від 24.04.2026 не можуть вважатись належними доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також суд відзначає, що інші доводи  ОСОБА_1 та його адвоката Панасюк Н.А., а також письмові пояснення, викладені у клопотанні від 24.06.2026, не спростовують висновків суду та встановлених судом фактичних обставин справи №141/333/26 і не можуть впливати на законність даного судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
При цьому, суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до п. 4.2 рішення КонституційногосудуУкраїни№ 23-рп/2010від22.12.2010 р., адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).
Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого водієм правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих та об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 , а саме відсутності належних доказів, які б засвідчували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі № 141/333/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку із відсутністю в його діях об`єктивно підтвердженого складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя С.В. Климчук