Справа № 541/5003/25
Номер провадження 2/541/540/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
13 травня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді   Вірченко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Олешко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:

25 грудня 2025 року представник ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат, витрат на правничу допомогу, в обґрунтування заначив наступне. 01 жовтня 2024 року між ТОВ «Оптимальні Кредити» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № LM775990161. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Таким чином, позичальником було отримано кредит на суму 6 300,00 грн. 30 квітня 2025 року між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № ОК-ТП/33. На підставі договору факторингу від 28 серпня 2025 року № 28/0825-01, реєстру боржників право вимоги за кредитним договором № LM775990161 від 01 жовтня 2024 року перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС». Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 17 955,00 грн, з яких: 6 300,00 грн – заборгованість по кредиту, 11 655,00 грн – заборгованість за відсотками; витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 6).
Відповідач, повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку шляхом направлення повістки рекомендованим повідомленням, оголошення на сайті суду, у судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду справи (а.с. 148,149,150).
Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки сторони повідомлені вчасно та належним чином. 
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. 
Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України.
Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст.ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ – документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Договір був вчинений в електронній формі, яка згідно зі ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України).
Судом встановлено, що 01 жовтня 2024 року між ТОВ «Оптимальні Кредити» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № LM775990161 у формі електронного документа, підписано паспорт споживчого кредиту з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.
Відповідно до п.п. 2.1-1.8 договору умови надання кредиту є наступними: ТОВ «Оптимальні Кредити» надає 6 300 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит; сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 31 жовтня 2029 року. 
Відповідно до п.п. 5.1. договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4149-49XX-XXXX-6327.
Відповідно до п.п. 8.3. договору, на момент укладення договору та отримання першого траншу за цим договором базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника, за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних. 
Відповідно до п.п. 9.1.1.7 договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав.
У договорі вказано, що відповідач підписав його електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Згідно платіжного доручення № 91e95cf3-1d77-4d2f-960a-0eebd9cf3ea0 від 01 жовтня 2024 року ТОВ «Оптимальні кредити» було здійснено переказ коштів ОСОБА_1 у розмірі 6 300 грн згідно договору № LM775990161 від 01 жовтня 2024 року, для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк», виписки за договором за період з 01 жовтня 2024 року по 06 жовтня 2024 року на картку № НОМЕР_2 , рахунок НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , за період з 01 жовтня 2024 року по 06 жовтня 2024 року надійшло зарахування в розмірі 6 300,00 грн (а.с. 160-163).
30 квітня 2025 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № ОК-ТП/33.
ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписало реєстр прав вимоги б/н від 30 квітня 2025 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, визначеному у реєстрі прав вимоги.
28 серпня 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 28/0825-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» зобов`язується їх прийняти та передати суму фінансування в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 28/0825-01 від 28 серпня 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № LM775990161.
Відповідно до детального розрахунку заборгованості, виписки з особового рахунку за кредитним договором № LM775990161 за період з 28 серпня 2025 року по 01 листопада 2025 року заборгованість відповідача становить 21 105,00 грн, з яких: 6 300,00 грн – заборгованість по кредиту, 11 655,00 грн – заборгованість за відсотками, 3 150,00 грн – штрафні санкції. Вимога про стягнення з відповідача 3 150 грн – заборгованості по штрафним санкціям позивачем не заявлялася.
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № LM775990161 за період з 28 серпня 2025 року по 01 листопада 2025 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 17 955,00 грн. 
Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. 
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором не виконав, суд знаходить позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» в розмірі 17 955,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору у вказаному розмірі.
Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Правнича допомога позивачу надавалася адвокатським бюро «Соломко та партнери» на підставі договору про надання правової допомоги від 20 серпня 2025 року № 20/08/25-01, додаткової угоди від 11 вересня 2025 року № 25771371259 до договору про надання правової допомоги. Вартість послуг згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 24 листопада 2025 року складає 7 000,00 грн, тому суд дійшов висновку про стягнення витрат позивача на правничу допомогу у вказаному розмірі.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 62, 81, 141, 258, 264, 265, 280, 281, 354, суд
вирішив:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, адреса: вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № LM775990161 від 01 жовтня 2024 року в розмірі 17 955 (сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 00 коп., судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.
Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:	  	О. М. Вірченко