ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2026 Справа № 914/4037/25 
Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., за участю секретаря судового засідання Березюка Ю.О., розглянувши матеріали справи 
за позовом Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району), м. Івано-Франківськ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» с. Зубра, Львівська область
про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 1 347 611,80 грн.

за участю представників: 
від позивача: Микитюк А.І. (в режимі відеоконференції)
від відповідача: Закалюжна І.В.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 1 347 611,80 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025, справу №914/4037/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П.
Ухвалою суду від 02.01.2026 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.01.2026.
19.01.2026 від відповідача через систему Електронний суд поступив відзив на позовну заяву.
26.01.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про часткове залишення позову без розгляду.
27.01.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
27.01.2026 від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без його участі.
28.01.2026 від представника позивача надійшло клопотання про про долучення доказів.
Судове засідання 28.01.2026 не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гоменюк З.П. з 28.01.2025 по 02.06.2026 включно.
Ухвалою суду від 03.02.2026 підготовче судове засідання призначено на 18.02.2026.
Ухвалою суду від 18.02.2026 підготовче судове засідання відкладено на 18.03.2026.
17.03.2026 від представника позивача через систему Електронний суд надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції.
18.03.2026 від представника позивача через систему Електронний суд надійшло клопотання про залишення частини позовних вимог без розгляду.
18.03.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.
18.03.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 18.03.2026 підготовче судове засідання відкладено на 22.04.2026.
Ухвалою суду від 22.04.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 20.05.2026
В межах розгляду справи по суті розгляд справи відкладався.
26.05.2026 від відповідача поступило клопотання про долучення до матеріалів справи платіжної інструкції №259 від 20.05.2026 про повну сплату суми основного боргу у розмірі 235 306,29 грн.
27.05.2026 від представника позивача поступило клопотання (вх. №15050/26) про участь у судовому засіданні, призначеному на 27.05.2026 в режимі відеоконференції.
У судове засідання 27.05.2026 сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили.
В той же час, суд звертає увагу на те, що клопотання позивача (вх. №15050/26) про участь у судовому засіданні, призначеному на 27.05.2026 в режимі відеоконференції було подано з порушенням порядку та строку передбаченого ст. 197 ГПК України.
Ухвалою суду від 27.05.2026 розгляд справи по суті було відкладено на 17.06.2026.
29.05.2026 від представника відповідача поступило клопотання про зменшення розміру пені при ухваленні судом рішення на 99%.
У судове засідання 17.06.2026 з`явилися представники сторін. Судом було досліджено докази та обставини справи, після чого сторони виступили із заключними словами де підтримали раніше висловлені доводи та заперечення.
У судовому засіданні 17.06.2026 суд відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення та повідомив про орієнтований час складення повного рішення.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН.

Аргументи позивача.
В обґрунтуванні заявлених позовних вимог позивач повідомляє про те, що між Івано-Франківською квартирно-експлуатаційною частиною (району) (далі - позивач; КЕЧ (району)) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» (далі - відповідач; ТОВ «Теплоінвестсервіс») у 2023 році після проведення аукціону було укладено договір №81-2023 оренди нерухомого військового майна. 
Проте, довгий час відповідач своє зобов`язання за договором виконував не в повному обсязі, відповідно до виставлених актів про надання послуг у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором оренди нерухомого майна, яка становить на момент подання заяви 1 347 611,80 грн., з яких: 1 176 531,45 грн - основна заборгованість та 153 234,96 грн - пеня.
У ході підготовчого провадження у справі позивач, у зв`язку з частковою оплатою відповідачем основного боргу, просив суд в частині позовних вимог у розмірі 941 225,16 грн. позов залишити без розгляду.

Аргументи відповідача.
Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав частину позовних вимог позивача щодо 705 918,87 грн. заборгованості. Водночас, у ході розгляду справи відповідач надав докази повного погашення заборгованості та просив суд при ухваленні судового рішення зменшити нараховану позивачем пеню на 99%.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Як встановлено судом Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) діє на підставі Положення, затвердженого наказом начальника Західного управління сил логістики Збройних Сил України від 29.01.2025 №4.
Відповідно до положення, КЕЧ (району) забезпечує квартирно-експлутаційне обслуговування військових частин, зокрема забезпечення територіальними, земельними ділянками, комунальними послугами та енергоносіями та фінансується отримує з державного бюджету.
09.01.2023 проводився електронний аукціон щодо передачі в оренду нерухомого військового майна. 
04.09.2023 між Івано-Франківською КЕЧ (району) та ТОВ «Теплоінвестсервіс» було укладено Договір №81-2023 оренди нерухомого військового майна. що знаходиться на балансі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, відповідно до якого орендарю передано в користування технічний майданчик №2, площею 100 м.кв., технічний майданчик №3, площею 100 м.кв. та технічний майданчик №4, площею 100 м.кв. за адресою: Івано-Франківська обл., Надвірнянський район, смт. Делятин, вул. Авіаційна для здійснення господарської діяльності. 
Згідно п.п.3.3. договору, орендар сплачує орендну плату орендодавцю, щомісяця до15 числа поточного місяця оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону.
Згідно п.п.3.4. договору, орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків орендодавця. Орендодавець виставляє рахунок на загальну суму орендної плати. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендодавець надсилає Орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди орендодавець передає орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації орендаря платником податку на додану вартість.
Згідно п.п.3.9. договору, на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.
На виконання даного договору Відповідачу виставлено: - Акт надання послуг №8 від 10.03.2025; Акт надання послуг №12 від 10.04.2025 та Рахунок на оплату №53 від 11.04. 2025р. орендна плата за квітень 2025 р.; Акт надання послуг №16 від 09.05.2025 та Рахунок на оплату №63 від 09.05.2025р. орендна плата за травень 2025 р.; Акт надання послуг №68 від 10.06.2025 та Рахунок на оплату №74 від 10.06.2025р. орендна плата за червень 2025 р.; Акт надання послуг №71 від 10.07.2025 та Рахунок на оплату №88 від 10.07.2025р. орендна плата за липень 2025 р.; Акт надання послуг №74 від 11.08.2025 та Рахунок на оплату №99 від 11.08.2025р. орендна плата за серпень 2025 р.; Акт надання послуг №78 від 10.09.2025 та Рахунок на оплату №111 від 10.09.2025р. орендна плата за вересень 2025 р.; Акт надання послуг №83 від 10.10.2025 та Рахунок на оплату №122 від 10.10.2025р. орендна плата за жовтень 2025 р.; Акт надання послуг №87 від 10.11.2025 та Рахунок на оплату №135 від 10.11.2025р. орендна плата за листопад 2025 р.; Акт надання послуг №90 від 10.12.2025 та Рахунок на оплату №146 від 10.12.2025р. орендна плата за грудень 2025.
Однак, в порушення договірних відносин ТОВ «Теплоінвестсервіс» не виконано свої зобов`язання перед Івано-Франківською квартирно-експлуатаційною частиною району щодо своєчасної та повної оплати з орендної плата по Договору №81-2023 від 04.09.2023 року за серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2025, що призвело до виникнення заборгованості у сумі 1 176 531,45грн. та 153234,96 грн. – пені. 
З метою врегулювання даного спору, Івано-Франківською КЕЧ району направлено вимогу ТОВ «Теплоінвестсервіс» від 02.09.2025р. №580/7/1222 про оплату боргу. Івано-Франківською КЕЧ району направлено вимогу ТОВ «Теплоінвестсервіс» від 03.11.2025р. №580/7/1533 про оплату боргу.
Жодної відповіді чи заперечення на вимоги на адресу ТОВ Івано-Франківської КЕЧ району не надходило.
Відповідач у свою чергу, у відзиві на позовну заяву (від 19.01.2026 за вх.№ 1715/26 ) не заперечує та підтверджує наявність основної заборгованості перед позивачем в сумі 705918,87 грн. за оренду по акту надання послуг №83 за жовтень 2025 року, акту надання послуг №87 за листопад 2025 року, акту надання послуг № 90 за грудень 2025 року.
В решті позовних вимог позовних вимог включено суму 470 612,58 грн. по Акту надання послуг №74 за серпень 2025 року, Акту надання послуг №78 за вересень 2025 року. ТОВ «Теплоінвестсервіс» категорично не погоджується з нарахуванням зазначеної суми, оскільки 29.12.2025 року ТОВ «Теплоінвестсервіс» було оплачено орендну плату за серпень та вересень місяць 2025 року (платіжна інструкція додається).
В ході розгляду справи позивачем було подано клопотання про залишення частини позовних вимог у розмірі 941 225,16 грн. без розгляду. Крім того, відповідачем було долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію №259 від 20.05.2026, що підтверджує повну сплату основного боргу.

ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, між позивачем та відповідачем виникли господарські відносини на підставі укладеного договору оренди нерухомого військового майна №81-2023 від 04.09.2023 року за яким позивач зобов`язується передати в оренду майно, а відповідач оплачувати його на умовах, та в порядок визначений договором.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За умовами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Як встановлено судом, позивачем було подано клопотання від 26.01.2026 про залишення частини позовних без розгляду на суму 470 612,58 грн. та клопотання від 18.03.2026 про залишення частини позовних без розгляду на суму 470 612,58 грн.
Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19).
З огляду на вище вказане суд задовольняє подане позивачем клопотання та залишає без розгляду позовні вимоги у частині основної заборгованості на суму 941 225,16 грн.
Щодо решти позовних вимог в частині 235 306,29 грн. провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2. ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки платіжною інструкцією №259 від 20.05.2026 відповідач повністю сплатив вказану заборгованість, а тому у цій частині позовних вимог є відсутній предмет спору.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань.
Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового
зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на
вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За результатами перевірки розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань встановлено, що такі нараховано правильно та підлягають до задоволення у повному обсязі у розмірі 11 095,65 грн. - інфляційні нарахування та 6 749,74 грн. - 3% річних.
Щодо нарахування пені.
Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників законами та договором.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частини 1, 2 статті 550 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п.п. 3.9. договору №№81-2023 від 04.09.2023р., на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.
За результатами перевірки розрахунку пені встановлено, що така нарахована правильно та підлягає до задоволення у розмірі 153 234,96 грн.
Водночас, до початку розгляду справи по суті відповідачем подано клопотання про зменшення пені на 99%.
У поданому клопотанні відповідач просить суд звернути увагу на таке.
З 2024 року ТОВ «Теплоінвестсервіс» забезпачує тепловою енергією об`єкти Івано-Франківської КЕЧ району (позивача). Однак, станом на січень 2025 року позивачем було допущено значну заборгованість перед ТОВ «Теплоінвестсевіс» близько 5 000 000 грн. за поставлену теплову енергію. Стягнення зазначеної заборгованості відбувалось в судовому порядку та як наслідок лише 28.11.2025 року було видано судовий наказ (копія знаходиться в матеріалах справи) про стягнення зазначеної заборгованості. 
Станом на сьогодні зазначена заборгованість так і залишається непогашеною. Також, протягом 2025 року позивачем неодноразово допускалися значні заборгованості з оплати послуг за теплопостачання, про що свідчить рішення у справі 909/421/25.
Наявність зазначеної вище значної заборгованості позивача перед ТОВ «Теплоінвестсервіс», а також літній період коли діяльність підприємства по суті призупинена та відповідно відсутні надходження коштів, в свою чергу спричинило виникнення заборгованості з орендної плати, яка є предметом спору у даній справі в тому числі і за місяці на які позивачем нарахована пеня (березень, квітень, травень та ін.). Однак, ТОВ «Теплоінвестсервіс», з метою виконання своїх зобов`язань перед позивачем, в міру надходжень оплат від останнього за теплову енергію за поточні місяці, погашало заборгованість з орендної плати. Як наслідок, до початку розгляду справи по суті ТОВ «Теплоінвестсервіс» добровільно в повному обсязі погашено заборгованість з орендної плати перед позивачем, що підтверджується платіжними інструкціями, які наявні в матеріалах справи.
Тому, відповідач зазначає, що враховуючи наведене вище, в тому числі і відсутність умислу відповідача на створення заборгованості, наявні істотні обставини, які впливають на зменшення розміру пені, а саме: 
1. відповідач добровільно до розгляду справи по суті сплатив весь борг з орендної плати у розмірі 1 176 531,45 грн. ( в. т. 470 612,58 грн. оплачено, ще до подачі позивачем позовної заяви, а саме 29.12.2025 року.) 
2. скрутний фінансовий стан підприємства у зв`язку з обставинами, спричиненими значною заборгованістю позивача перед відповідачем за поставлену теплову енергію та відсутністю надходжень коштів від діяльності підприємства у літній період коли діяльність останнього призупинена у зв`язку із закінченням опалювального сезону.
З огляду на наведене, відповідач просив суд зменшити нараховану пеню на 99%.
Законодавець надає суду право зменшувати розмір неустойки, а не звільняти боржника від її сплати. Водночас сукупність обставин у конкретних правовідносинах може вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду. 
У вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (частина третя статті 551 ЦК України), так і підстави, які хоча прямо й не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер. (Постанова КГС ВС від 14.09.2023 у справі № 924/75/23).
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги ступінь виконання відповідачем основного зобов`язання (повне погашення заборгованості в ході розгляду справи), а також фінансовий стан підприємства, з урахуванням значної заборгованості позивача перед відповідачем по інших господарських правовідносинах, суд дійшов висновку, що справедливим та пропорційним буде зменшення нарахованої відповідачу пені у розмірі 153 234,96 грн. за порушення строків виконання грошового зобов`язання на 50%.
Таким чином, суд частково задовольняє заяву відповідача про зменшення пені.
Як встановлено ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини другої статті 74 Господарського кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Одночасно статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частиною 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судові витрати.
Як передбачено п. 2 ч. 5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
У відповідності до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач за звернення до Господарського суду Львівської області із позовною заявою сплатив судовий збір у розмірі 16 171,34 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 554 від 24.12.2025 року.
З огляду на те, що за наслідками розгляду спору частину позовних вимог було залишено без розгляду, у частині вимог провадження у справі було закрито, з відповідача підлягає до стягнення 2 052,96 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також суд роз`яснює позивачу його право, з підстав передбачених ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», звернутися до суду із заявою про повернення частини сплаченого судового збору у даній справі.
Керуючись ст. ст. 2, 13, 43, 46, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 120, 122, 123, 129, ч. 9 ст. 165, ч.2 ст. 178, ст.ст. 231, 236-241, 242, 252, 327 ГПК України, СУД –

ВИРІШИВ:
1. В частині позовних вимог про стягнення 941 225,16 грн заборгованості позов залишити без розгляду.
2. В частині позовних вимог про стягнення 235 306,29 грн. заборгованості провадження закрити.
3. Клопотання про зменшення заявленої до стягнення пені задовольнити частково.
4. Зменшити підлягаючу до стягнення пеню у розмірі 153 234,96 грн. на 50 %.
5. Позовні вимоги Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (району) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоінвестсервіс» задовольнити частково.
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОІНВЕСТСЕРВІС» (код ЄДРПОУ 39880486) на користь Івано-Франківської квартирно- експлуатаційної частини (району) (код ЄДРПОУ 08494013) 76 617,48 грн. пені, 6 749,74 грн. 3% річних, 11 095,65 грн. інфляційних втрат та 2 052,96 грн. судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.
7. Наказ видати після набрання законної сили рішенням суду відповідно до ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 19.06.2026.

Суддя Гоменюк З.П.