Справа №: 398/1414/26	

Провадження №: 2-а/398/70/26
РІШЕННЯ
Іменем України 
"18" червня 2026 р. м.Олександрія
Олександрійсьикй міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.,
з участю секретаря судових засідань Шаповал І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Гулян Я.В., звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.12.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №1951 за справою про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі – 17 000,00 грн. Про ухвалення зазначеної постанови позивач дізнався 05.02.2026 року у зв`язку з блокуванням його платіжних карток відділом ДВС.
В оскаржуваній постанові зазначено, що 03.04.2025 року ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме, будучи оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23.01.2025 року, шляхом направлення поштової повістки №2986713 рекомендованим листом №0610241172328 через Укрпошту за місцем проживання - АДРЕСА_1 , який повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та в подальшому не з`явився до ТЦК у визначений термін та не надав підтверджуючі документи про поважність причини своєї неявки.Так, фабула постанови містить дату правопорушення 03.04.2025 року, проте водночас зазначено, що виклик повісткою здійснювався на 23.01.2025 року. Також, у постанові зазначено, що повісткою ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване у смт.Петрове, проте позивач перебуває на військовому обліку саме в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, позивач зазначає, що 15.12.2025 року позивач отримав повістку про виклик на 17.12.2025 року, за який розписався. З 17.12.2025 року по 26.12.2025 року позивач перебував на лікарняному, що є об`єктивною причиною неявки до РТЦК. Після лікарняного позивач з`явився до РТЦК та оформив відстрочку на підставі п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».
Просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_4 №1951 від 20.12.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою від 18.03.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Згідно поданого відзиву, відповідач зазначив, що військовослужбовець ОСОБА_1 станом на дату формування повістки перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_5 та не скористався правом на відстрочку. ОСОБА_1 в автоматичному режимі було сформовано та направлено за задекларованою адресою: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з описом вкладення УКРПОШТИ №0610241172328 повістку № 2986713 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14 годину 00 хвилин 03.04.2025 року з метою уточнення даних. Метою виклику за даною повісткою є уточнення військово-облікових даних. Варто розмежовувати обов`язок уточнити власні дані у період з травня по липень 2024 р. та обов`язок прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для їх уточнення. Уточнення даних при прибутті має на меті, як власне уточнення даних у разі їх зміни, так і підтвердження факту актуальності усіх даних, у разі їх незміни. Зазначений лист з повісткою було повернуто відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» у довідці ф20. 
14.12.2025 р. штаб-сержантом 3 категорії групи обліку сержантів і солдаті запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було складено протокол 1951 від 14.12.2025 р. (далі – Протокол) про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Розгляд справи призначено на 11 годину 00 хвилин 18.12.2025 р., про що зазначено у протоколі та повідомлено позивачу. У зв`язку із тим, що позивач відмовився від отримання копії протоколу під особистий підпис та надання пояснень, зміст протоколу було озвучено та доведено в присутності свідків, про що містяться підписи свідків.
Вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зазначив, що лікарняний не є підставою для відкладення розгляду справи у разі неподання клопотання про перенесення розгляду справи. Жодних клопотань про перенесення розгляду справи від позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило.
ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто справу та, враховуючи наявні докази, надані пояснення, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, особу особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, винесено постанову № 1951 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП.
Просить у задоволені позовних вимог відмовити.
Позивач та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до заяви представника позивача, просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Судом встановлено, що 20.12.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 винесено постанову № 1951 від 20.12.2025 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , в особливий період, введений на території України, порушив правила військового обліку, передбачені ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: будучі оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23.01.2025 року шляхом направлення поштової повістки №2986713 рекомендованим листом №0610241172328 через «Укрпошту» за задекларованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , який повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та в послідуючому не з`явився до територіального центру комплектування у визначений термін та не надав підтверджуючі документи про поважні причини своєї неявки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП.
У судовому засідання також оглянута справа №1951 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КупАП.
У матеріалах зазначеної справи наявний протокол №1951 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, який складено 14.12.2025 року. Відповідно до зазначеного протоколу вбачається, що 03.04.2025 року о 14:00 год ОСОБА_1 не прибув вчасно за повісткою до ТЦК та СП (ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. 
Відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Згідно з ч.3 ст.210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
За приписами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
У контексті зазначеного, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме на відповідача у справі покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.
Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення №1951 від 14.12.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 не прибув вчасно за повісткою до ТЦК та СП 03.04.2025 року, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КупАП.
Проте, згідно постанови №1951 від 20.12.2025 року, яка повинна бути складена на підставі протоколу №1951, зазначено, що ОСОБА_1 , будучи оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23.01.2025 року не з`явився у визначений термін та скоїв адміністративне правопорушення, що передбачено ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення №1951 від 14.12.2025 року та зміст оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення №1951 від 20.12.2025 року судом встановлено, що, обставини, які викладені у протоколі не відповідають обставинам, зазначеним у постанові, а також не є зрозумілим, яку саме норму КУпАП було порушено ОСОБА_1 .
Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та неспростовним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом, рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивних істин при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі №513/899/16-а.
Суд зазначає, за ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачене покарання за повторне або первинне порушення призовником, військовозобов`язаним чи резервістом правил військового обліку, якщо раніше вже накладалося адміністративне стягнення або якщо це відбулося в особливий період (наприклад, неявка за повісткою для уточнення облікових даних).
В свою чергу, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачене покарання за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період (найчастіше це неявка за "бойовою" повісткою або відмова від її отримання).
Таким чином, між протоколом про адміністративне правопорушення та постановою по справі про адміністративне правопорушення містяться розбіжності у суті правопорушення.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд встановив, що під час її винесення оскаржуваної постанови від 20.12.2025 року не було дотримано вимоги статей 245,254,278 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, в тому числі, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Якщо ж протокол був складено правильно, який був покладений в основу постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, але з ним не погоджується позивач, то відповідач повинен був довести перед судом зворотнє, у даному випадку цього зроблено не було.
Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова №1951 від 20.12.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.
Оскільки позивачем не ставилося питання про повернення суми сплаченого судового збору, суд залишає зазначені витрати за позивачем.
Керуючись ст.ст.2,5,9,77, 90,139,241-244,246,268-272, 286 КАС України,суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_5 №1951 від 20.12.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3ст.210-1 КУпАП закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Суддя       Т.В. Голосеніна