Справа № 541/1697/26 
№ провадження 1-кп/541/248/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року  м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Миргород угоду про визнання винуватості, укладену 05 травня 2026 р. між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні , зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12026170550000346 від 28.04.2026, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черевки Миргородського району Полтавської області, громадянина України, пенсіонера по інвалідності ІІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
З обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 05 травня 2026 р. між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з лікарем-урологом ОСОБА_7 , який є членом ЕКОПФО у КНП «МЛІЛ» ММР, вчинив дії, направлені на підбурення ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди членам ЕКОПФО у КНП «МЛІЛ» ММР ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які постійно обіймають посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків (функцій) та є службовими особами, за вчинення такими службовими особами в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їм службового становища, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин. 
Надання інвалідності особам регламентується Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15.11.2024 № 1338, в редакції від 03.09.2025 (далі – Постанова № 1338), якою затверджено: «Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи»; «Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи»; «Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи та критерії встановлення інвалідності»; «критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи»; «критерії встановлення інвалідності».
Із січня 2025 року експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі – експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Встановлення інвалідності повнолітнім особам, здійснення інших повноважень, прав і обов`язків, визначених Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, здійснюється експертними командами відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою № 1338, визначено основні організаційні засади формування та функціонування експертних команд.
Експертні команди формуються та функціонують у кластерних та/або надкластерних закладах охорони здоров`я, а також за потреби та/або в разі відсутності затвердженої спроможної мережі закладів охорони здоров`я на території регіону в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі – заклади охорони здоров`я).
Експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі – оцінювання) відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених Постановою №1338.
Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим Постановою № 1338, визначено основні організаційні засади формування та функціонування експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі – експертні команди).
Експертні команди у своїй роботі керуються Конституцією України, Законом України «Про запобігання корупції», іншими законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами.
Адміністратори закладів охорони здоров`я, на базі яких функціонують експертні команди відповідно до пункту 24 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою № 1338, та члени експертних команд діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів команди, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
Доброчесність є одним із визначальних принципів адміністраторів та членів експертних команд, діяльність яких спрямована на забезпечення національних інтересів України, сприяння та реалізації прав та законних інтересів людини і громадянина, підтримання позитивного іміджу держави.
До доброчесної поведінки належать: пріоритет службових інтересів, компетентність, прозорість, нерозголошення конфіденційної інформації (конфіденційність), коректність та ввічливість.
Пріоритет інтересів передбачає свідоме підпорядкування власних інтересів суспільним вимогам та державним пріоритетам, обов`язок старанно діяти виключно в інтересах роботи.
Адміністратори та члени експертних команд мають діяти неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-якого громадянина, незалежно від своїх політичних, ідеологічних, релігійних та інших особистих поглядів або переконань, зокрема: ніколи не вдаватися до несправедливої дискримінації, виявляючи особливу прихильність або віддаючи перевагу будь-кому; однаково ставитися до усіх громадян, не допускати, щоб особиста упередженість або тиск з боку могли позначитися на об`єктивності зроблених оцінок і прийнятих рішень.
Компетентність включає сумлінне, своєчасне та результативне виконання службових обов`язків, постійне підвищення професійної кваліфікації, досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Адміністратори та члени експертних команд повинні:
- добросовісно, чесно та професійно виконувати свої обов`язки;
- постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності;
- не ухилятися від прийняття рішень;
- не допускати зловживань та неефективного використання державної власності;
- знати вимоги нормативно-правових актів з питань оцінювання та застосовувати їх під час виконання обов`язків.
Склад експертних команд формується індивідуально для проведення кожного оцінювання з лікарів загальною чисельністю не менше трьох осіб з переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання в складі експертних команд. До складу обов`язково має входити лікар-терапевт або профільний лікар щодо супутнього захворювання або ускладнень.
Пунктом 13 Постанови № 1338 визначено, що головуючим лікарем під час проведення оцінювання визначається лікар, спеціальність якого відповідає основному діагнозу.
Відповідно до «Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи», затвердженого Постановою № 1338, встановлено, що направлення особи на оцінювання проводиться за електронним направленням, що сформоване в електронній системі лікуючим лікарем з надання первинної медичної допомоги, лікуючим лікарем з надання спеціалізованої медичної допомоги після проведення необхідних діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності ознак, що відповідають критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим Постановою № 1338. Електронне направлення формується та надсилається до закладу охорони здоров`я, в якому проводиться оцінювання, з урахуванням його завантаженості, а також побажань особи, щодо якої формується направлення, з приводу територіальної доступності в електронній формі за допомогою засобів електронної системи.
Після отримання закладом охорони здоров`я електронного направлення в електронній системі таке направлення розглядається адміністратором закладу охорони здоров`я (далі - адміністратор), який є уповноваженою особою закладу охорони здоров`я, в якому створено експертну команду. У закладі охорони здоров`я може бути уповноважено кількох осіб для виконання функцій адміністратора.
Після прийняття адміністратором електронного направлення до розгляду, інформація про форму, дату та час розгляду надсилається особі, щодо якої буде проводитися оцінювання, на адресу її електронної пошти (у разі відсутності електронної пошти протягом п`яти календарних днів шляхом надсилання особі в паперовій формі засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування)), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив (без зазначення персонального складу експертної команди, яка проводитиме оцінювання).
Якщо під час розгляду справи член експертної команди дізнався про наявність у нього конфлікту інтересів, він зобов`язаний негайно повідомити про це адміністратору, зазначити про відповідний конфлікт інтересів у протоколі, що є підставою для формування нового складу експертної команди для розгляду такої справи.
Головуючим у справі визначається лікар, чия спеціальність відповідає профілю справи. Головуючий у справі представляє особу, яка направлена на оцінювання, доповідає про наявні діагнози та стан здоров`я особи, медичні та інші документи цієї особи.
Головуючий у справі несе відповідальність за складення протоколу розгляду справи та формування проекту рішення експертної команди.
Під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я.
Експертна команда проводить розгляд справи у визначеному складі. Відомості щодо результатів огляду і прийнятих рішень вносяться до протоколу розгляду.
Рішення приймаються колегіально більшістю голосів членів експертної команди. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого у справі.
Розгляд справи фіксується у відповідному протоколі. Протокол розгляду підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
За результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства: інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують.
Рішення експертної команди підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Таким чином, члени експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - ЕКОПФО) є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, що виконують організаційно-розпорядчі функції з ухвалення юридично значимих рішень із встановлення груп інвалідності, оцінки працездатності, в силу чого є службовими особами в розумінні ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України.
Наказом № 235-ОД від 31.12.2025 затверджено перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі ЕКОПФО у КНП «МЛІЛ» ММР, до якого включено лікаря-терапевта ОСОБА_9 , лікаря-кардіолога ОСОБА_10 , лікаря-уролога ОСОБА_7 , лікаря-невропатолога ОСОБА_11 , лікаря-невропатолога ОСОБА_12 .
Встановлено, що 29.01.2026 у м. Миргород ОСОБА_8 познайомився з ОСОБА_4 , який під час розмови запевнив останнього у наявності зв`язків серед членів ЕКОПФО, які можуть надати групу інвалідності ОСОБА_8 , що у подальшому надасть можливість уникнути останньому мобілізації та виїздити за кордон.
30.01.2026 ОСОБА_4 познайомив ОСОБА_8 з лікарем-урологом ОСОБА_7 , який за участі іншого невстановленого під час досудового розслідування лікаря у приміщенні КНП «МЛІЛ» ММР у м. Миргород по вул. Гоголя, 172, повідомив, що у ОСОБА_8 виражена хвороба лівої руки і що він має право звертатися до ЕКОПФО для отримання рішення про встановлення третьої групи інвалідності.
12.02.2026 у м. Миргород під час розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що він має з`явитися з 16.02.2026 у м. Миргород, маючи при собі грошові кошти не менше 300 (триста) доларів США, що еквівалентно 13000 (тринадцять тисяч) гривень, для передачі лікарю ОСОБА_7 , щоб запустити процес підготовки медичних документів для подачі їх до ЕКОПФО, оскільки без грошових коштів у ОСОБА_8 отримати інвалідність не вийде.
У подальшому, 17.02.2026 у період часу з 12 год 55 хв по 13 год 00 хв поруч з приміщенням КНП «МЛІЛ» ММР, розташованої за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 172, ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 13000 гривень.
Після того, ОСОБА_4 пішов у приміщення КНП «МЛІЛ» ММР
(м. Миргород, вул. Гоголя, 172) і сказав ОСОБА_13 через пару хвилин зайти до кабінету лікаря ОСОБА_7 .
Перебуваючи у службовому кабінеті №10 КНП «МЛІЛ» ММР лікаря ОСОБА_7 , із отриманих від ОСОБА_8 грошових коштів, ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 9000 гривень, а решту грошових коштів у сумі 4000 гривень залишив собі.
У кабінеті ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що потрібно 18.02.2026 прибути з документами до лікаря ОСОБА_12 на 14.00 годину в приміщення поліклінічного відділення для дорослих КНП «МЛІЛ» ММР (м. Миргород, вул. Гоголя, 149-А). 
18.02.2026 близько 14.00 години ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_7 прибули до кабінету №313 поліклінічного відділення для дорослих КНП «МЛІЛ» ММР, де їх прийняв лікар-невропатолог ОСОБА_12 , який повідомив, що наявних документів достатньо для подачі на ЕКОПФО з метою отримання групи інвалідності та вказані документи ОСОБА_8 повинен відсканувати і передати через ОСОБА_4 йому.
У подальшому, після отримання відсканованих документів, ОСОБА_4 передав флеш-носій ОСОБА_12 . Також повідомив, що після узгодження з ОСОБА_7 та іншими лікарями ЕКОПФО, він повідомить суму неправомірної вигоди, яку необхідно надати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 для передачі членам ЕКОПФО, які будуть приймати рішення про встановлення групи інвалідності, за прийняття рішення щодо встановлення групи інвалідності ОСОБА_8 
04.03.2026 у м. Миргород ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що документи останнього подано до ЕКОПФО та з метою отримання групи інвалідності ОСОБА_8 потрібно надати 2500 доларів США ОСОБА_4 та ОСОБА_7 для передачі членам ЕКОПФО неправомірної вигоди за прийняття ними рішення про встановлення ОСОБА_8 групи інвалідності, а про дату та час засідання його повідомлять по телефону представники ЕКОПФО.
29.03.2026 у ході телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , щоб останній прибув 30.03.2026 до м. Миргород та привіз із собою грошові кошти у сумі 2500 доларів США для передачі неправомірної вигоди членам ЕКОПФО за прийняття рішення щодо встановлення останньому групи інвалідності.
30.03.2026 близько 10 год 00 хв, перебуваючи у м. Миргород поряд з приміщенням автовокзалу по вул. Воскресінській, під час зустрічі з ОСОБА_4 , яка відбувалася в автомобілі марки «Volkswagen» модель «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 2500 доларів США.
Після цього, ОСОБА_4 повідомив, що поїде та передасть грошові кошти членам ЕКОПФО, які будуть приймати рішення про встановлення групи інвалідності ОСОБА_8 , та наказав останньому прийти на засідання комісії об 11 год 30 хв.
У подальшому, 30.03.2026 близько 10 год 40 хв ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кабінету № 10 КНП «МЛІЛ» ММР за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 172, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1800 доларів США, для передачі членам ЕКОПФО, які будуть приймати рішення про встановлення групи інвалідності ОСОБА_8 , а решту грошових коштів у сумі 700 доларів США залишив собі.
Далі, близько 12 год 00 хв 30.03.2026 у приміщенні поліклінічного відділення для дорослих КНП «МЛІЛ» ММР за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 149-А, за участі членів ЕКОПФО № 1 у складі: лікаря-терапевта ОСОБА_9 , лікаря-кардіолога ОСОБА_10 , лікаря-невропатолога ОСОБА_11 , ОСОБА_8 прийняв участь у засіданні, за результатами якого останньому рішенням № 10847/26/52/ВТ встановлено ІІІ групу інвалідності. 
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі у зв`язку із вилученням грошових коштів під час проведення обшуку та затриманням ОСОБА_7 правоохоронними органами, що унеможливило подальшу передачу неправомірної вигоди службовим особам - членам ЕКОПФО.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у закінченому замаху на підбурення до надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України – закінчений замах на підбурення до надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб.
05 травня 2026 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, згідно з повідомленням про підозру та обвинувальним актом, а саме, що він обвинувачується у закінченому замаху на підбурення до надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 з урахуванням обставин, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також визнання вини у повному обсязі щодо всіх обставин його вчинення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Крім того, враховується незначний розмір неправомірної вигоди, особа підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, надав викривальні показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна як необхідне та достатнє для його виправлення.
На підставі ч. 2 ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначається судом, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, перелік яких визначається судом.
Отримана згода обвинуваченого ОСОБА_4 на призначення запропонованого виду та розміру покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, вислухавши позицію учасників підготовчого судового провадження, які наполягали на затвердженні судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України визнав повністю, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність укладення угоди та просив її затвердити. Крім того заявив клопотання про заміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. 
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. 
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, свою вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем мешкання характеризується позитивно, здійснення благодійного внеску на потреби ЗСУ у розмірі 200 000 гривень; незначний розмір неправомірної вигоди; незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, наявність ІІІ групи інвалідності; забезпечення швидшого судового провадження в умовах воєнного стану, як наслідок, економія бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням, процесуальне спрощення розгляду справи та прискорення судового розгляду, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, у вихованні та соціальній реабілітації винного, характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, спосіб вчинення злочину і його мотиви, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, а тому суд вважає за можливе призначити узгоджену міру покарання, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна як необхідне та достатнє для його виправлення. На підставі ч. 2 ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалістю один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.
При цьому суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.
Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити заставу. Законні підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відсутні. 
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 квітня 2026 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді застави.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, запобіжний захід обраний ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
В силу вимог статті 368 КПК України питання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.
Під час перебування під заставою ОСОБА_4 умови запобіжного заходу не порушував, внесена заставодавцем в сумі 266240,00 гривень застава у дохід держави не зверталась.
Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе після вступу вироку в законну силу, запобіжний захід скасувати та заставу в сумі 266240,00 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_14 .
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. 
Керуючись ст. ст. 100, 122, 314, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 05 травня 2026 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави залишити без змін, а після набрання вироком законної сили - скасувати.
Заставу у розмірі 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок згідно ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_15 від 02.04.2026 (справа №541/1097/26, провадження №1-кс/541/322/2026) внесену за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області за платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» «9410-9431-8435-8742 від 02.04.2026, повернути заставодавцю - ОСОБА_14 , РНОКПП – НОМЕР_2 .
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст.389-1 КК України.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:	ОСОБА_1