Дата документу  Справа № 322/729/23 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №322/729/23    Головуючий в 1 інст. Губанов Р.О.
Провадження №33/807/34/26     Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року      місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Жмуцького М.В. на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, 07 червня 2023 року близько 16 год. 30 хв. на 59 км + 800 м автодороги Запоріжжя-Донецьк Запорізького району Запорізькій області ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A-4, н/з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Жмуцький М.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у зупиненні провадження у справі, чим порушив права ОСОБА_1  оскільки останній перебуває на службі в Збройних Силах України .
Посилається на те, що в матеріалах справи взагалі не зафіксована зупинка транспортного засобу.
Також, працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а приїхали на певне місце. 
Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення.
Окрім того, вказує на те, що не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.
Зауважує на тому, що працівники поліції на місці не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від якого ОСОБА_1 відмовився. Натомість, відразу запропонували пройти такий огляд в медичному закладі. 
Вважає, що у працівників поліції не було підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я. Відсутність у поліцейських спеціальних технічних засобів для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не звільняє їх від виконання вимог вищевказаної Інструкції та дотримання процедури, визначеної Законом.
Також, всупереч вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції працівники направили ОСОБА_1 до медичного закладу після спливу двох годин. 
Отже, всупереч вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції поліцейський у встановленому законом порядку не направляв та не забезпечив доставку ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Вказує, що в матеріалах справи відсутній Акт огляду, зокрема із зазначенням у ньому ознак сп`яніння або із зазначенням про відмову від огляду.
Вважає, що поліцейськими грубо порушено процедуру огляду, ніяких дій щодо огляду на стан сп`яніння на місці зупинки здійснено не було.
Також, судом не враховано, що висновок щодо результатів медичного огляду є неналежним доказом.
Вказує, що в акті огляду зазначено, що в сечі виявлено канабіноїди (марихуана). Кількісного визначення наркотичного засобу не зазначено.
Проведенні дослідження канабіноїдів є якісними, а не кількісними.
Зазначає, що дослідження сечі ОСОБА_1 здійснювалося за допомогою експрес-тесту для виявлення наркотичної речовини у сечі.
Проте, дані, отримані в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом. Для отримання заключного результату необхідно проводити лабораторні дослідження. 
У зв`язку з цим, висновок лікаря за обставин не проведення лабораторних досліджень, відповідно до п.22 Розділу III Інструкції є недостатнім для підтвердження стану наркологічного сп`яніння особи і не може бути покладений в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , як і не може слугувати підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Також, матеріали справи не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, та передачі транспортного засобу для керування іншій особі.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 вересня 2024 року клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) – адвоката Жмуцького М.В. задоволено.
Провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката Жмуцького М.В. на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2023 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП зупинено до звільнення його з військової служби.
В свою чергу, за змістом положень ст.294 КУпАП, участь в апеляційному розгляді осіб – учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.
Апеляційний суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
У листі Верховного Суду від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25, який адресований апеляційним та місцевим судам загальної юрисдикції, зазначено, що зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, на військовій службі, можливе лише після внесення відповідних змін до КУпАП.
У зв`язку з наведеним, провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката Жмуцького М.В. підлягає поновленню.
В судове засідання, призначене на 13 березня 2026 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Жмуцький М.В. не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, будь-яких клопотань чи заяв про розгляд справи за їх відсутності, про відкладення судового засідання не подавали.
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Жмуцького М.В., суд апеляційної інстанції враховує практику Великої Палати Верховного суду, викладеній у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 згідно з якою, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03, п.41) від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.
Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 та забезпечення його права на особисту участь під час апеляційного розгляду справи, проте останній долею своєї справи не цікавиться. 
В свою чергу, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Жмуцького М.В. може затягнути цей розгляд на невизначений час.
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Жмуцького М.В., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №179730 від 07.06.2023, згідно з яким, 07 червня 2023 року близько 16 год. 30 хв. на 59 км + 800 м автодороги Запоріжжя-Донецьк Запорізького району Запорізькій області ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A-4, н/з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 червня 2023 року;
- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4191 від 07 червня 2023 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази не суперечать додатковим доказам, витребуваних судом за клопотанням сторони захисту, а саме:
- відомостями з Акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 від 07 червня 2023 року №4191;
- результатами імунохроматографічного дослідження від 07 червня 2023 року №2209; 
- декларацією про відповідність №06-А ІХА-тестів «Wondfo» від 25 січня 2021 року; 
- сертифікатом аналізу комбінованих тестів «Wondfo» для визначення 10 наркотиків, опис тесту «Wondfo».
Вказані докази в свою чергу узгоджуються з відомостями, викладеними в реєстрації ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №1161 від 07 червня 2023 року та довідці відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 09 червня 2023 року за №3183/72/12-2023 бази даних ІПНП.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Перевіряючи доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, з приводу того, що суд безпідставно відмовив у зупиненні провадження у справі, чим порушив права ОСОБА_1 , оскільки останній перебуває на службі в ЗСУ, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Мотивуючи відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що положеннями КУпАП не передбачено можливість зупинення провадження у справі. Аналогія процесуального права, яку проводить захисник, посилаючись на ст.335 КПК України, як обґрунтування своїх вимог, на переконання судді у цьому випадку не є релевантною і такою, що не може бути застосована у цій справі.
Обґрунтованим є посилання суду першої інстанції на те, що, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою. Строк розгляду справи такої категорії, з урахуванням положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП і ч.6 ст.38 КУпАП, є один рік. З урахуванням загальновідомих обставин, які тривають в Україні, зупинення цієї справи, може потягнути за собою закінчення строку, передбаченого частиною 6 статті 38 КУпАП.
Також, суд вірно зазначив, що  ОСОБА_1 має захисника, тобто наділений можливістю в повній мірі реалізувати своє право на захист, що фактично і було ним зроблено.
Отже, порушення процесуальних прав  ОСОБА_1  при розгляді справи судом першої інстанції не убачається.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи апелянта про протилежне є безпідставними та суперечать фактичним обставинам справи. Додаткові докази, витребувані судом за клопотанням сторони захисту, правильності висновків суду не спростовують, а навпаки, ці висновки підтверджують.
Доводи захисника про те, що в матеріалах справи взагалі не зафіксована зупинка транспортного засобу та працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а приїхали на блок пост, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
В матеріалах справи наявний відеозапис, на якому зафіксовано обставини події, яка відбувалась за участю ОСОБА_1 .
Згідно з вказаним відеозаписом, під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, він повідомив, що був зупинений працівниками поліції у певному місці, під час перевірки у його товариша щось знайшли заборонене. На питання працівника поліції, хто був за кермом, ОСОБА_1 повідомив, що саме він був за кермом.
Те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено іншими працівниками поліції, не свідчить про наявність в діях працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, порушень чинного законодавства.
Отже, доводи сторони захисту з зазначеного приводу не є слушними. 
Відповідаючи на доводи апелянта про те, що не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Як убачається з відомостей, викладених в реєстрації ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №1161 від 07 червня 2023 року, 07 червня 2023 року о 17:01 до відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07 червня 2023 року о 16:58 за адресою: Новомиколаївський район смт Новомиколаївка, вулиця Невідома, Мелітопольський РУП, зупинено ТЗ Ауді НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час перевірки останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Потрібен наряд поліції.
В свою чергу, незгода захисника з причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на думку суду апеляційного суду, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції та не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Більш того, відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Поліцейський, згідно з п.п.2, 3 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.
Згідно з п.5 та 7 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: - запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування; - перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України. 
Враховуючи те, що в Україні діє правовий режим воєнного стану, а також приймаючи до уваги місце зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Тому, доводи апелянта щодо незаконності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є безпідставними.
Окрім того, ОСОБА_1 не оспорював факту керування транспортним засобом та не вказував на безпідставну зупинку його транспортного засобу.
Перевіряючи доводи сторони захисту щодо порушення процедури проведення огляду  ОСОБА_1  на стан наркотичного сп`яніння, оскільки, як стверджує сторона захисту, працівники поліції на місці не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від якого ОСОБА_1 відмовився, натомість, відразу запропонували пройти такий огляд в медичному закладі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.
Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.
Зокрема, у  ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, працівниками поліції були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, що підтверджується відомостями, зазначеними в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відеозаписом події.
Згідно з направленням від 07 червня 2023 року, працівниками поліції в результаті огляду  ОСОБА_1  у останнього були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, почервоніння очей.
З матеріалів справи убачається, що огляд  ОСОБА_1  в медичному закладі проводився у строк та порядку, передбачені ст.266 КУпАП, у присутності поліцейського.
Як зазначено вище, з відомостей, викладених в реєстрації ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №1161 від 07 червня 2023 року, 07 червня 2023 року о 17:01 до відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07 червня 2023 року о 16:58 за адресою: Новомиколаївський район смт Новомиколаївка, вулиця Невідома, Мелітопольський РУП, зупинено ТЗ Ауді НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час перевірки останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Потрібен наряд поліції.
Згідно з висновком №4191 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 червня 2023 року, наданим КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР,  ОСОБА_1  пройшов огляд на стан сп`яніння у вказаній установі 07 червня 2023 року о 18:55 годині. За наслідками огляду встановлено, що  ОСОБА_1  перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Зазначений висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.
У вищевказаному висновку лікаря міститься підпис самого  ОСОБА_1  без будь-яких зауважень. Відомостей про те, що останній не погодився з результатами огляду та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Окрім того, в ході розгляду справи судом першої інстанції, з метою перевірки доводів сторони захисту судом першої інстанції витребувано з медичного закладу за клопотанням сторони захисту належним чином завірену копію акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №4191, складеному 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На вищезазначений запит суду 09 липня 2025 року директор КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР надав копію запитуваних документів, а саме: акт медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 від 07 червня 2023 року №4191; результат імунохроматографічного дослідження від 07 червня 2023 року №2209; декларацію про відповідність №06-А ІХА-тестів «Wondfo» від 25 січня 2021 року; сертифікат аналізу комбінованих тестів «Wondfo» для визначення 10 наркотиків, опис тесту «Wondfo». 
З Акту медичного огляду убачається, що цей акт був складений 07 червня 2023 року о 18 год. 55 хв. щодо ОСОБА_1 . В графі дата і точний час огляду 07 червня 2023 року о 18 год. 45 хв. ОСОБА_1 був оглянутий лікарем ОСОБА_2 в КНП «Обласному клінічному закладу з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради. Виявлені у останнього ознаки сп`яніння відображені в Акті огляду.
Вищевказаний Акт огляду повністю узгоджується з висновком лікаря та результатами лабораторних досліджень.
З результатів імунохроматографічного дослідження №2209 від 07 червня 2023 року убачається, що тестування проводилось щодо ОСОБА_1 , вид дослідження Wondfo 10, біологічний матеріал – сеча, дата проведення – 07 червня 2023 року, результат дослідження – позитивний («маріх.»).
Отже, остаточний діагноз лікарем встановлювався як за наслідками лабораторних досліджень так і за клінічними ознаками.
Те, що огляд проводився за допомогою тест-смужки, само по собі жодним чином не спростовує результатів проведеного огляду та не тягне за собою визнання такого огляду недійсним.
В свою чергу, кількісний показник виявленої за наслідками лабораторних досліджень наркотичної речовини на кваліфікацію дій особи за ст.130 КУпАП не впливає.
Якоїсь упередженості чи порушень з боку лікаря-нарколога при проведені вищевказаного огляду не убачається.
Об`єктивних відомостей, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога був проведений з порушенням вимог законодавства, в матеріалах справи теж немає. 
З будь-якими скаргами на дії лікаря-нарколога, що проводив огляд в медичному закладі у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.
У зв`язку з цим, інспектором поліції, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, на підставі висновку лікаря та інших матеріалів був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки у нього були виявлені певні ознаки такого сп`яніння. Як зазначено вище, в подальшому наявність у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння підтверджено при огляді в медичному закладі.
Таким чином, порушення прав ОСОБА_1 під час його огляду у медичному закладі не убачається.
Разом з цим, згідно з положеннями п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Не знайшли свого підтвердження і доводи захисника про те, що всупереч вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції працівники направили ОСОБА_1 до медичного закладу після спливу двох годин. 
З приводу доводів апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 поліцейськими не проводився, в матеріалах справ відсутній відповідний Акт огляду, зокрема із зазначенням у ньому ознак сп`яніння або із зазначенням про відмову від огляду, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Дійсно в матеріалах справи такий Акт відсутній, проте, те, що працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд, та відеозаписом, згідно з яким працівник поліції здійснював візуальний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, серед іншого перевіряв реакцію зіниць його очей на світло, та повідомив останньому про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння, після чого запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. В подальшому ознаки сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 лікарем – наркологом, що останній підтвердив при розгляді справи судом першої інстанції. За наслідками медичного огляду стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 був підтверджений.
Перевіряючи доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, та передачі транспортного засобу для керування іншій особі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Відповідно до положень п.п.1, 3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Так, твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом після складання протоколу, спростовується змістом самого протоколу серії ААД №179730 від 07 червня 2025 року, в якому зокрема зазначено, що від керування транспортним засобом відсторонений. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його власноручним підписом, копію зазначеного протоколу отримав.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП  та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.
Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Доводи апелянта про те, що суд самостійно збирав докази, не є слушними, оскільки з матеріалів справи убачається, що додаткові докази були витребувані судом за письмовим клопотанням захисника, яке міститься в матеріалах справи. 
Підсумовуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката Жмуцького М.В. на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП поновити.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Жмуцького М.В. залишити без задоволення.
Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2023 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева