Справа № 337/2744/26
Номер провадження 2/337/2258/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., Савінова О.О., Балабанової Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, –
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. 
В заяві зазначив, що з 16.02.2019 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . Шлюб зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 106. Від шлюбу дітей не мають.
Шлюбні відносини з відповідачкою припинені, у теперішній час спільне господарство вони не ведуть, шлюб набув формальних ознак, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. 
Ухвалою суду від 20.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідач заперечувала проти позову. Позивач категорично наполягав на розірванні шлюбу, з посиланням на недопустимість примушування його до шлюбних відносин.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 16.02.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. 
Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини припинені, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач не бажає зберегти шлюб та сім`ю, категорично наполягав на розірванні шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, розірвання шлюбу не суперечить статтям 110, 112 СК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Жодних доказів в обгрунтування необхідності збереження шлюбу сторона відповідача не надала. 
Таким чином, суд, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 13, 19, 81, 263-265, 268, 352, 354-356 ЦПК України, суд, –
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 – задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.02.2019 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 106 – розірвати. 
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:
позивач – ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідач – ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя        Євген ЗАВГОРОДНІЙ