Справа № 3/714/213/26
ЄУН: 714/488/26 

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2026 р.        м.Герца
Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Костишин Н.Я., розглянувши провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
29 березня 2026 р. о 04 год. 40 хв., ОСОБА_1 , в с.Остриця, по вул.Садовій, 1, Чернівецького району Чернівецької області, керував транспортним засобом MITSUBISHI, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.
Захисник Воробець А.В. подав письмове клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення. Вважає, що викладене в протоколі не відповідає дійсності, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так, не доведений факт керування транспортним засобом особою, що притягується до адміністративної відповідальності. Як зазначає ОСОБА_1 ввечері 28 березня 2026 р. він під`їхав до готелю «Алеанда», що в с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області, при цьому транспортний засіб залишив на узбіччі дороги неподалік від готелю. Після чого пішов зі своїми знайомими відпочивати до готелю. В ніч на 29 березня 2026 р. він перебував в готелі. Після 04 год. 00 хв. Його знайомі викликали таксі та поїхали додому. Сам він планував залишитись в готелі до ранку, а тому провів знайомих і направився до свого автомобіля за цигарками. В цей час до нього під`їхав транспортний засіб працівників поліції. На відеозаписі, який долучено до протоколу, не зафіксовано руху транспортного засобу. З відеозапису також вбачається, що працівники поліції не назвали ОСОБА_1 підстав для зупинки транспортного засобу у відповідності до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», якщо така відбулась. Далі, оскільки не доведено факту керування ОСОБА_1 автомобілем, то будь-яких законних підстав у працівників поліції здійснювати пропозицію огляду та проводити огляд на стан сп`яніння – не було. Не було здійснено ОСОБА_1 і пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарському закладі – так на відеозаписі працівники поліції запитали у ОСОБА_1 чи бажає він проїхати в медичний заклад, що було розцінене останнім як запитання чи не потребує він медичної допомоги. Більше того, відеозапис не є безперервним, а тому його не можна вважати допустимим доказом по справі. 
Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до статей 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №626846 від 29.03.2026 р.; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також диском з відеозаписом події, долученим до справи.
Оцінюючи надані докази та заперечення захисника щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 судом було встановлено наступне.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №626846 від 29.03.2026 р. вбачається, що ОСОБА_1 , 29 березня 2026 р. о 04 год. 40 хв. в с.Остриця, по вул.Садовій, 1, Чернівецького району Чернівецької області, керував транспортним засобом марки MITSUBISHI, д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Зазначений протокол складений згідно з вимогами КУпАП, а також підписаний ОСОБА_1 без зауважень.
З переглянутого відеозапису вбачається, що на першому фрагменті зафіксовано як чоловік вмикає аварійну сигналізацію та виходить з автомобіля, при цьому автомобіль знаходиться на узбіччі дороги. На іншому фрагменті відеозапису зафіксовано спілкування працівників поліції та ОСОБА_1 , а також процедуру складання адміністративних матеріалів, протягом всього часу відеофіксації події на місці зупинки ОСОБА_1 жодного разу не вказав працівникам поліції, що він не перебував за кермом транспортного засобу MITSUBISHI, д/н НОМЕР_1 .
Тож на місці події ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом.
Крім того, суд наголошує, що, виходячи з положень законодавства України, працівник патрульної поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення щодо тієї або іншої особи, реалізує дискреційні повноваження, на власний розсуд визначаючи особу, яка на його думку порушила правила дорожнього руху України. Вирішення питання щодо наявності в діях особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, складу адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст.130 КУпАП, відноситься до виключної компетенції суду.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З цих підстав твердження захисника про те, що оскільки на відеозаписі не зафіксовано руху транспортного засобу (керування та зупинки транспортного засобу), а також відсутність порушень ОСОБА_1 ПДР України, які б були підставою для його зупинки, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, суд відхиляє, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, а висновок суду про керування ОСОБА_1 транспортним засобом зроблений на підставі досліджених доказів, а не лише на підставі дослідження відеозапису.
Відповідно до ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції та Порядку, вважаються недійсними.
З аналізу наданих до справи доказів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, відповідної Інструкції та Порядку.
Наявні матеріали відеозапису, на якому зафіксовано як факт встановлення працівником поліції ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , так і факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було здійснено пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарському закладі, спростовуються дослідженим відеозаписом, на якому зафіксовано, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров`я, роз`яснювали наслідки відмови від проходження огляду. 
Доводи захисника відносно того, що відеозапис не є безперервним, а тому є недопустимим доказом, судом не можуть бути визнані такими, що свідчать про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки працівники поліції зафіксували технічним засобом факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та долучили відеозапис до матеріалів справи, як того вимагає закон. Крім того, захисником не заперечувалась достовірність інформації, яка зафіксована на відеозаписі, а висновок про винуватість ОСОБА_1 зроблений судом на підставі сукупності досліджених судом доказів, а не лише даними відеозапису.
За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписі, наданому працівниками поліції.
Таким чином, судом встановлено, що процедуру проведення медичного огляду ОСОБА_1 проведено у точній відповідності з вищевказаними вимогами Закону та відповідних Порядку та Інструкції.
Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст.ст.254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст.266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч.2 ст.33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суд лише накладає стягнення, передбачене санкцією відповідної статті, зокрема за ч.1 ст.130 КУпАП штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Враховуючи наведене, вважаю, що накладення адміністративного стягнення в межах санкції статті 130 КУпАП буде достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним в майбутньому правопорушень.
Керуючись ст.ст.40-1, 252, 283-285, 287 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч.2 ст.308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 34 000 грн.
Стягувач штрафу: Головне управління національної поліції України в Чернівецькій області, р/р UA118999980313000149000024001, код класифікації доходів бюджету 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37836095, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку одержувача (МФО) – 899998).
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн. судового збору.
Стягувач судового збору: Державна судова адміністрація України, р/р UA 908999980313111256000026001, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя