УХВАЛА
08 червня 2026 року
м. Київ

справа № 500/3918/15
провадження № 61-6762ск26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 напостанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
15 травня 2026 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, яка не може бути прийнята до розгляду, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
За подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви від розміру оспорюваної суми (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Касаційна скарга та оскаржені судові рішення попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну первісного та зустрічного позовів, у зв`язку з чим неможливо встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги.
Таким чином, заявнику необхідно надати суду інформацію про ціну позовів (станом на дату подання позовів до суду), а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши такий розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно вартості спірного нерухомого майна станом на дату подання позову до суду), та сплатити його в розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (первісного та зустрічного позову) з урахуванням вартості спірного нерухомого майна.
Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем. 
Судовий збір за подання касаційних скарг до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).
Порядок сплати судового збору визначає стаття 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Таким чином, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначеного вище недоліку.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року залишити без руху.
Надати  ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного вище недоліку касаційного скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя С. Ю. Мартєв