Справа № 615/724/26
Провадження № 2/615/496/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року          м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Токмакової А.П.,
секретар судового засідання – Клименко Н.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа – ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна,

встановив:

14.04.2026 позивач в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить зняти арешт з належного ОСОБА_4 нерухомого майна, зареєстрований 25.12.2012 ВДВС у Валківському районі Харківської області в межах виконавчого провадження №2686772 від 22.07.2007 з примусового виконання виконавчого листа №А-55,97р., реєстраційний номер обтяження 13432855.
В обґрунтування позовних вимог повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син ОСОБА_4 , в зв`язку з чим звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 
Під час оформлення спадщини з`ясувалось, що на належну сину частину квартири АДРЕСА_1 25.12.2012 зареєстровано обтяження №13432855 – арешт нерухомого майна. 
Оскільки матеріали виконавчого провадження знищені за строками зберігання, стягувач не має майнових претензій, вважає можливим зняття арешту з належного ОСОБА_4 нерухомого майна.
Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 15.04.2026 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило.
Копію позовної заяви та доданих до неї документів доставлено 17.04.2026 до електронного кабінету відповідача в системі «Електронний суд», про що свідчить відповідна довідка, але правом надання відзиву представник установи не скористався. 
Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками направлено третій особі рекомендованим повідомленням, але відправлення повернуто до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, про що свідчить відмітка Укрпошти. 
У випадку, якщо судову повістку не вручено та зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою», за вимогами п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.
З висновку Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 у справі №947/15524/20, відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України виклик ОСОБА_2 , як третю особу у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
За ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК України.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. 
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є матір`ю ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_5 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №30 від 01.10.1974.  
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №358 від 06.08.2025.
За інформацією приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Левчука С.В. №01-16/123 від 16.03.2026, за заявою позивача 27.10.2025 відкрита спадкова справа 98/2025 щодо спадщини померлого (номер у Спадковому реєстрі: 74782191). 
Позивач є спадкоємцем за законом 1 черги за ст.1261 ЦК України, як мати спадкодавця. Батько спадкодавця ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_4 в зареєстровану шлюбі не перебував. Дочка спадкодавця ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовилася. Інших спадкоємців за законом, в тому числі передбачених ст.1268 ЦК України, та за заповітом немає. 
Після його смерті залишилось майно, що складається, зокрема, із частки у праві спільної сумної власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 з належними до неї господарськими будівлями. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом виявлено, що на це нерухоме майно Валківським ВДВС 25.12.2012 зареєстроване обтяження за №13432855 – арешт нерухомого майна, що позбавляє позивача можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку. 
За повідомленням Валківського ВДВС №10157 від 09.04.2026, на примусовому виконанні відкритих виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_4 наразі не має. На виконанні перебувало виконавче провадження №2686772 від 22.07.2007 з примусового виконання виконавчого листа №A-55, 97р. від 13.08.2004, виданого Валківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , 1995 р.н. в розмірі частини всіх заробітків кожного місяця, починаючи з 23.09.1997. Станом на 25.12.2012 заборгованість по аліментам становила 20554,41 грн., у зв`язку з чим накладено арешт на майно боржника. 
30.12.2014 виконавче провадження повернуто стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». З моменту його закриття минуло понад 10 років, стягував більше не зверталась, тому матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання 3 роки. 
В заяві від 25.03.2026   ОСОБА_2 вказала, що їй відомо, що за життя ОСОБА_4 міг бути боржником у виконавчому провадженні зі сплати аліментів на утримання дитини, де вона була стягувачем. Станом на день смерті ОСОБА_4 зобов`язання зі сплати аліментів виконані у повному обсязі, заборгованість відсутня. 
Підтвердила, що всі належні їй аліментні платежі отримані у повному обсязі, будь-яких майнових чи фінансових претензій до ОСОБА_4 та його спадкоємців не має. Будь-які інші боргові зобов`язання між нею та ОСОБА_4 відсутні. 
Ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
В ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). 
Згідно із ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, передбаченої ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є ЗУ «Про виконавче провадження» (далі – Закон).
В ст.1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону).
Згідно із вимогами ч.1 ст.18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
П.6 ч.3 ст.18 Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника.
Відповідно до ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Аналізуючи наведені правові норми, оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд вважає, позовні вимоги слід задовольнити, зняти арешти з нерухомого майна померлого ОСОБА_4 , оскільки мета судове рішення про стягнення заборгованості виконано, що надасть позивачу можливість оформити спадкові права в передбаченому законом порядку. 
На підставі викладеного, керуючись ст.263-265,280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження – 13432855, тип обтяження – арешт нерухомого майна, зареєстрований відділом державної виконавчої служби Валківського районного управління юстиції Харківської області 25.12.2012 в межах виконавчого провадження №2686772 від 22.07.2007 з примусового виконання виконавчого листа №А-55,97р.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 14.05.2026.

Суддя          А.П. Токмакова