Справа №338
1-в/760/192/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва 
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 
при секретарі - ОСОБА_2 
за участю прокурора - ОСОБА_3 
представника заявника - ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, накладеного постановою заступника начальника відділу Головного управління з розслідування особливо важливих справа Генеральної прокуратури ОСОБА_6 від 13 вересня 2007 року,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, накладеного постановою заступника начальника відділу Головного управління з розслідування особливо важливих справа Генеральної прокуратури ОСОБА_6 від 13 вересня 2007 року.
Заява обгрунтовується тим, що постановою заступника начальника відділу Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 13 вересня 2007 року у кримінальній справі №49-2210 накладено арешт на цінності та інше майно ОСОБА_5 , де б таке майно не знаходилося.
Так, на підставі зазначеної постанови до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21 листопада 2007 року внесено запис про обтяження №6073916.
Відповідно до відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єктом обтяження за реєстраційним номером 6073916 визначено: «невизначене майно, все майно».
Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2010 року у справі №1-16/10р ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання.
В подальшому, після постановлення вироку, ОСОБА_5 23 листопада 2010 року звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про зняття арешту з конкретно визначених об`єктів майна, банківських вкладів, а також про повернення вилучених речей, документів та коштовностей.
Так, постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 грудня 2010 року у справі №1-1610/08р, ухваленою в порядку статей 409, 411 КПК України 1960 року, було вирішено питання про зняття арешту з конкретно визначених об`єктів нерухомого майна та банківських вкладів ОСОБА_5 , а також питання щодо повернення окремих речей, документів і коштів, вилучених під час досудового слідства.
Разом з тим, постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 грудня 2010 року не вирішувалося питання щодо подальшої дії арешту, накладеного постановою Генеральної прокуратури України від 13 вересня 2007 року на цінності та інше майно ОСОБА_5 , де б таке майно не знаходилося, та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна як обтяження №6073916.
Заявник в оданій заяві, зазначає, що існування обтяження №6073916 свідчить про те, що арешт, накладений постановою Генеральної прокуратури України від 13 вересня 2007 року на цінності та інше майно ОСОБА_5 , де б таке майно не знаходилося, продовжує породжувати правові наслідки після завершення кримінальної справи та виконання вироку.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 підтримав заяву просив зняти арешт з майна, накладеного постановою заступника начіальника відділу Головного управління з розслідування особливо важливих справа Генеральної прокуратури ОСОБА_6 від 13 вересня 2007 року.
Прокурор у судовому засідання не заперечував проти задоволення заяви.
Вислухавши представника заявника, думку прокурора, дослідивши заяву, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що постановою заступника начальника відділу Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 13 вересня 2007 року у кримінальній справі № 49-2210 накладено арешт на цінності та інше майно ОСОБА_5 , де б таке майно не знаходилося.
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2010 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання.
Як убачається з матеріалів справи, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2010 року, ухваленою в порядку статей 409, 411 КПК України 1960 року, вирішено питання про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника начальника відділу Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 13 вересня 2007 року, а також питання щодо повернення окремих речей, документів та коштів.
Разом з тим заявником не надано суду відомостей про конкретне майно, щодо якого на даний час існує неврегульоване обтяження, не подано документів, які б підтверджували наявність арешту на визначені об`єкти нерухомого чи рухомого майна ОСОБА_5 , а також не зазначено, яким саме чином запис про обтяження № 6073916 перешкоджає реалізації його майнових прав щодо конкретного майна.
Сам по собі факт наявності в реєстрі запису про обтяження невизначеного майна не свідчить про існування чинного арешту на конкретне майно особи та не дає суду можливості встановити предмет судового розгляду.
Крім того, суд враховує, що питання щодо арешту майна, накладеного постановою органу досудового слідства від 13 вересня 2007 року у межах кримінальної справи № 49-2210, вже було предметом судового розгляду та вирішене постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2010 року, ухваленою відповідно до положень КПК України 1960 року.
За таких обставин суд доходить висновку, що заявником не доведено наявності чинного арешту щодо конкретного майна ОСОБА_5 , який підлягає скасуванню судом, а тому підстав для повторного вирішення питання про скасування арешту майна, накладеного постановою від 13 вересня 2007 року, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 409, 411 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, накладеного постановою заступника начальника відділу Головного управління з розслідування особливо важливих справа Генеральної прокуратури ОСОБА_6 від 13 вересня 2007 року, відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) діб з моменту її постановлення.

Суддя ОСОБА_1